Spelling suggestions: "subject:"kietafazės"" "subject:"kietojo""
1 |
Pusiau kieto hidrofobinio pagrindo iš gamtinės kilmės medžiagų modeliavimas ir kokybės vertinimas / Modeling of semisolid hydrophobic basis using natural substances and quality analysisStelmakienė, Ada 21 June 2010 (has links)
Dažniausiai natūralios kosmetikos gaminių sudėtyje tik veikliosios medžiagos yra gamtinės kilmės, todėl aktualu pagaminti kosmetinio preparato pagrindą, panaudojant tik gamtinės kilmės medžiagas.
Darbo tikslas:
Pagaminti pusiau kietą hidrofobinį pagrindą, panaudojant tik gamtinės kilmės medžiagas ir įvertinti jo kokybę.
Metodai:
Sistemos gaminamos sulydymo metodu. Jų kokybė vertinama:
1. Dinaminės klampos nustatymu. Vertinamas sistemos kietumas ir stabilumas
2. pH reikšmės nustatymu.
3. Reologinių charakteristikų nustatymu. Vertinamas tepumas ir struktūros stabilumas
4. Mikrostruktūros nustatymu. Vertinamas vienalytiškumas
5. Stabilumo tyrimais. Atliekama natūraliomis sąlygomis 12 mėnesių laikotarpyje.
6. Juslinių savybių tyrimais. Vertinama spalva, kvapas, konsistencija, tepumas ir riebumas.
Rezultatai:
Nustatyta, kad bičių vaško ir alyvuogių aliejaus pagrindas neužtikrina stabilios sistemos suformavimo, todėl įterptos pagalbinės medžiagos – kakavos sviestas, cholesterolis, baltasis vazelinas ir kietasis parafinas, kurie pagerina juslines savybes ir suformuoja puskietę sistemą. Taikant ortogonalų statistinį planą suformuotos optimizavimo sudėtys, kurioms atlikti mikrostruktūros nustatymo ir reologinių savybių tyrimai. Nustatyta, kad visos sistemos yra vienalytės. Bičių vaškas daro įtaką takumo indekso mažėjimui, konsistencijos koeficiento ir ribinio takumo didėjimui. Kylant temperatūrai preparatų plastinės savybės mažėja. Juslinių savybių tyrimo metu nustatyta, kad... [toliau žr. visą tekstą] / In many of natural cosmetic products only active ingredients are natural therefore it is important to make basis of cosmetic product using only natural substances
Purpose of work:
To make semisolid hydrophobic basis, designed for lip care using only natural substances and evaluate its quality.
Methods:
All systems were made by melting. Their quality was assessed:
1. Measurement of dynamic viscosity. Rigidity and stability of systems are evaluated.
2. Measurement of pH value.
3. Measurement of rheological characteristics. Structure stability and lubrication are evaluated.
4. Measurement of microstructure. Homogeneity is evaluated.
5. Test of stability. Stability was studied 12 months in natural conditions.
6. Test of organoleptic characteristics. Color, odor, consistence, lubrication and fatness were evaluated.
Results:
It has been discovered that the basis of beeswax and olive oil did not form stable structure, therefore were added – cocoa butter, cholesterol, white Vaseline and hard paraffin, which improved organoleptic characteristics and form semisolid system. Compositions for optimization were formed by orthogonal statistical plan. The tests of rheological characteristics and microstructure were made for these compositions. It has been found that all the systems are homogeneous. Beeswax influences the decrease of flow behavior index, and the increase of consistency coefficient and yield stress. With increase of temperature, plasticity of preparations is decreasing Test... [to full text]
|
2 |
Deformuojamo erdvinio kūno tampriųjų savybių modeliavimas diskrečiųjų elementų metodu / Modelling of elasticity properties of solids by the discrete element methodMaknickas, Algirdas 13 July 2009 (has links)
Tobulėjant skaitiniams metodams ir kompiuterinei technikai atsivėrė galimybė naujų, sudėtingesnių mechaninių objektų modeliavimui. Turėdami naujus sudėtingesnių objektų modelius tyrėjai gali pritaikyti aprašytas ir sumodeliuotas šių objektų savybes su mikro struktūros ypatumais esamų ar busimų savybių nustatymui bei naujų medžiagų kūrimui. Tam intensyviai naudojami kaip eksperimentiniai taip ir skaitiniai metodai, kurių tobulinimui šiuo metu yra skiriamas labai didelis dėmesys. Skaitinis eksperimentas, kaip medžiagos tyrimo būdas pasitelkiamas dar ir todėl kad yra pigesnis ir leidžia interpretuoti jau žinomus eksperimentų rezultatus, o taip suteikia žinių naujiems tyrimams.
Vienas iš metodų, kuris modeliuoja makroskopines medžiagų savybes remdamasis medžiagos mikro savybėmis yra diskrečiųjų elementų metodas (DEM). DEM metodas remiasi idėja, kad bet kokia fizikinė struktūra gali būti aprašyta kaip judančių dalelių sistema. Ši idėja pradėta taikyti ir vientisam deformuojamam kūnui aprašyti. Skirtingai nuo biriųjų medžiagų, vientiso kūno dalelės ir tarp jų egzistuojančios sąveikos yra kitokios prigimties, o jų modeliai yra fizikinės ir matematinės abstrakcijos rezultatas.
Vientiso deformuojamo kūno modeliavimas diskrečiais elementais yra tik pradinėje stadijoje, o vientiso požiūrio į diskrečių elementų modelius dar nėra. Yra kelios hipotetinės versijos, grindžiamos skirtingais požiūriais. Taikant DEM kūnui, pirmas žingsnis būtu tampriųjų savybių modeliavimas. Tai yra... [toliau žr. visą tekstą] / Development of numerical methods and computation environments opened the possibility of new, more sophisticated mechanical objects modelling. In this context it is natural desire of the researchers to describe macroscopic mechanical characteristics of the materials by their microstructure, which can be adapted for simulation of the existing and future materials. For this purpose researchers are using intensively experimental and numerical methods for the development of which the highest priority is given. Numerical experiments are used because they are cheaper and allow the interpretation of already known results of experiments and provide information to new investigations.
One of the methods used for modelling of macroscopic properties modelling is based on microscopic properties of material is discrete element method (DEM). The DEM traditionally was applied for the granular materials. The basic idea of DEM is that any physical structure could be described as a system of moving particles. This idea could be also applied to the description of solid deformable body. Particles forming solid body and existing interaction between them are of different nature than the granular materials because their models are often the result of physical and mathematical abstraction.
The modelling of solid deformable body with the discrete elements is just at the initial stage and the unified approach to discrete elements models doesn’t exist. There are several versions of models, based... [to full text]
|
3 |
Modelling of elasticity properties of solids by the discrete element method / Deformuojamo erdvinio kūno tampriųjų savybių modeliavimas diskrečiųjų elementų metoduMaknickas, Algirdas 13 July 2009 (has links)
Development of numerical methods and computation environments opened the possibility of new, more sophisticated mechanical objects modelling. In this context it is natural desire of the researchers to describe macroscopic mechanical characteristics of the materials
by their microstructure, which can be adapted for simulation of the existing and future materials. For this purpose researchers are using intensively experimental
and numerical methods for the development of which the highest priority is given. Numerical experiments are used because they are cheaper and allow the interpretation of already known results of experiments and provide information
to new investigations. One of the methods used for modelling of macroscopic properties modelling is based on microscopic properties of material is discrete element
method (DEM). The DEM traditionally was applied for the granular materials. The basic idea of DEM is that any physical structure could be described as a system of moving particles. This idea could be also applied to the description of solid deformable body. Particles forming solid body and existing interaction between them are of different nature than the granular materials because their
models are often the result of physical and mathematical abstraction. The modelling of solid deformable body with the discrete elements is just at the initial stage and the unified approach to discrete elements models doesn’t exist. There are several versions of models, based on... [to full text] / Tobulėjant skaitiniams metodams ir kompiuterinei technikai atsivėrė galimybė naujų, sudėtingesnių mechaninių objektų modeliavimui. Turėdami naujus sudėtingesnių objektų modelius tyrėjai gali pritaikyti aprašytas ir sumodeliuotas šių objektų savybes su mikro struktūros ypatumais esamų ar busimų savybių nustatymui bei naujų medžiagų kūrimui. Tam intensyviai naudojami kaip eksperimentiniai taip ir skaitiniai metodai, kurių tobulinimui šiuo metu yra skiriamas labai didelis dėmesys. Skaitinis eksperimentas, kaip medžiagos tyrimo būdas pasitelkiamas dar ir todėl kad yra pigesnis ir leidžia interpretuoti jau žinomus eksperimentų rezultatus, o taip suteikia žinių naujiems tyrimams.
Vienas iš metodų, kuris modeliuoja makroskopines medžiagų savybes remdamasis medžiagos mikro savybėmis yra diskrečiųjų elementų metodas (DEM). DEM metodas remiasi idėja, kad bet kokia fizikinė struktūra gali būti aprašyta kaip judančių dalelių sistema. Ši idėja pradėta taikyti ir vientisam deformuojamam kūnui aprašyti. Skirtingai nuo biriųjų medžiagų, vientiso kūno dalelės ir tarp jų egzistuojančios sąveikos yra kitokios prigimties, o jų modeliai yra fizikinės ir matematinės abstrakcijos rezultatas.
Vientiso deformuojamo kūno modeliavimas diskrečiais elementais yra tik pradinėje stadijoje, o vientiso požiūrio į diskrečių elementų modelius dar nėra. Yra kelios hipotetinės versijos, grindžiamos skirtingais požiūriais. Taikant DEM kūnui, pirmas žingsnis būtu tampriųjų savybių modeliavimas. Tai yra... [toliau žr. visą tekstą]
|
Page generated in 0.0342 seconds