Purpose The purpose of the present study was to assess the clinical outcomes of mandibular overdentures supported by dental implants (ISMO - implant-supported mandibular overdenture) based on a systematic review of the literature. Materials and methods An electronic search, limited to studies published between 2018-2021, was performed in three databases, supplemented by hand searching of selected journals. Eligibility criteria included clinical human studies, either randomized or not, reporting case series of patients rehabilitated with ISMO. Interval survival rate (ISR) and cumulative survival rate (CSR) of implants and prosthesis were calculated in life-table survival analyses. Results Sixty studies were included in the review, which reported 2261 ISMOs, supported by 4495 implants. A total of 111 implants and 191 ISMOs failed. The correlation between the survival rate of implants and the number of implants was very weak. Patients with less implants presented higher prosthesis failure rates than patients with more implants per prosthesis. There was no influence of the attachment system on the implant failure rates. The estimated CSR for the implants and the prostheses were 92.2% and 75.6%, respectively (23-year period). Replacement of attachment components was very often needed, as well as relining of the ISMO base. Complete transverse fracture of the ISMO was the most common technical complication. Conclusion Using only one implant to support a mandibular overdenture is risky and should be avoided. In addition, metal reinforcement of the prosthesis base is recommended to minimize or prevent ISMO fractures, a common technical complication. / Syfte Syftet med denna studie var att undersöka de kliniska effekterna av implantatretinerade täckproteser i underkäken genom en systematisk översikt av befintlig litteratur. Material och metod En elektronisk sökning av studier publicerade mellan år 2018–2021, utfördes på tre olika databaser och kompletterades med en manuell sökning i utvalda tidskrifter. Studier som inkluderades var humana kliniska fall-kontrollstudier på patienter som behandlades med täckprotes. Både randomiserade och icke-randomiserade studier inkluderades. Intervall avöver överlevnadsfrekvensen och den kumulativ överlevnadsfrekvensen för implantat och täckproteser beräknades med hjälp av överlevnadsanalyser. Resultat I denna studie inkluderades 60 kliniska studier med totalt 2261 täckproteser som stöddes av 4495 implantat. Totalt misslyckades det 111 implantat och 191 täckproteser. Korrelationen mellan antal implantat som installerades och deras överlevnadsgrad var inte tydlig, däremot så uppvisade patienter med färre implantat mer omfattande problem med deras täckproteser jämfört med de proteser som stöddes av fler implantat. Val av retentionselement hade ingen påverkan på misslyckade frekvensen av implantaten. Den uppskattade kumulativa överlevnadsfrekvensen för implantaten och proteserna var 92,2 % respektive 75,6 % över en uppföljning på 23 år. Byte av retentionselement var vanligt förekommande och behövde utföras ofta, likaså relining av täckproteserna. Den vanligast förekommande tekniska komplikationen av täckproteser var en komplett tvärgående fraktur. Slutsats Att endast använda ett implantat för att stödja en täckprotes i mandibeln är riskabelt och bör undvikas. Metallförstärkning av protesbasen rekommenderas för att minska eller förhindra frakturer av täckprotesen, vilket var den vanligaste tekniska komplikationen som påträffades.
Identifer | oai:union.ndltd.org:UPSALLA1/oai:DiVA.org:mau-51868 |
Date | January 2022 |
Creators | Tawfig, Anas, Al-Jasim, Zaid |
Publisher | Malmö universitet, Odontologiska fakulteten (OD) |
Source Sets | DiVA Archive at Upsalla University |
Language | English |
Detected Language | English |
Type | Student thesis, info:eu-repo/semantics/bachelorThesis, text |
Format | application/pdf |
Rights | info:eu-repo/semantics/openAccess |
Page generated in 0.0121 seconds