This thesis aims to evaluate the current state of the art for unconditional text generation and compare established models with novel approaches in the task of generating texts, after being trained on texts written by political parties from the Swedish Riksdag. First, the progression of language modeling from n-gram models and statistical models to neural network models is presented. This is followed by theoretical arguments for the development of adversarial training methods,where a generator neural network tries to fool a discriminator network, trained to distinguish between real and generated sentences. One of the methods in the research frontier diverges from the adversarial idea and instead uses cooperative training, where a mediator network is trained instead of a discriminator. The mediator is then used to estimate a symmetric divergence measure between the true distribution and the generator’s distribution, which is to be minimized in training. A set of experiments evaluates the performance of cooperative training and adversarial training, and finds that they both have advantages and disadvantages. In the experiments, the adversarial training increases the quality of generated texts, while the cooperative training increases the diversity. The findings are in line with the theoretical expectation. / Denna uppsats utvärderar några nyligen föreslagna metoder för obetingad textgenerering, baserade på s.k. “Generative Adversarial Networks” (GANs). Den jämför etablerade modeller med nya metoder för att generera text, efter att ha tränats på texter från de svenska Riksdagspartierna. Utvecklingen av språkmodellering från n-gram-modeller och statistiska modeller till modeller av neurala nätverk presenteras. Detta följs upp av teoretiska argument för utvecklingen av GANs, för vilka ett generatornätverk försöker överlista ett diskriminatornätverk, som tränas skilja mellan riktiga och genererade meningar. En av de senaste metoderna avviker från detta angreppssätt och introducerar istället kooperativ träning, där ett mediatornätverk tränas istället för en diskriminator. Mediatorn används sedan till att uppskatta ett symmetriskt divergensmått mellan den sanna distributionen och generatorns distribution, vilket träningen syftar till att minimera. En serie experiment utvärderar hur GANs och kooperativ träning presterar i förhållande till varandra, och finner att de båda har för- och nackdelar. I experimenten ökar GANs kvaliteten på texterna som genereras, medan kooperativ träning ökar mångfalden. Resultaten motsvarar vad som kan förväntas teoretiskt.
Identifer | oai:union.ndltd.org:UPSALLA1/oai:DiVA.org:kth-241440 |
Date | January 2018 |
Creators | Jonsson, Jacob |
Publisher | KTH, Skolan för elektroteknik och datavetenskap (EECS) |
Source Sets | DiVA Archive at Upsalla University |
Language | English |
Detected Language | Swedish |
Type | Student thesis, info:eu-repo/semantics/bachelorThesis, text |
Format | application/pdf |
Rights | info:eu-repo/semantics/openAccess |
Relation | TRITA-EECS-EX ; 2019:12 |
Page generated in 0.0013 seconds