Syfte och frågeställningar Studiens syfte är att ta reda på ifall det är förenligt med lagen att använda sig av artistskatt (A-SINK) på signing bonus trots att spelaren i fråga tänker stanna i landet i mer än sex månader. Vi vill också utreda om det i så fall är möjligt att betala ut en stor signing bonus till spelaren istället för högre lön. Våra frågeställningar blir således: Kan man tillämpa artistskatt på signing bonus när en spelare går från en utländsk till en svensk klubb? Är det möjligt för klubbarna att betala ut en stor signing bonus och inte betala ut lön? Metod Vi har baserat uppsatsen på kvalitativa intervjuer samt studier av lagtext, förarbeten, rättsfall och relevant litteratur. Intervjuerna är genomförda med låg grad av strukturering och standardisering. Vi har dock använt oss av ett antal huvudfrågor i samtliga intervjuer. I urvalet av intervjuobjekt har vi valt att prata med personer som kan tänkas ha olika åsikter om hur lagen ska tolkas. Därför har vi intervjuat representanter från både klubbar och Skatteverket. Resultat och slutsatser En spelare som går från en utländsk till en svensk klubb kan bli beskattad med A-SINK (15 %) på den signing bonus han erhåller från den svenska klubben. Reglerna i A-SINK är egentligen utformade så att det bara är under en sammanlagd period på sex månader som en spelare kan stanna i landet utan att behöva betala kommunal och statlig skatt på sin ersättning. Trots det kan en spelare som skriver på ett kontrakt som sträcker sig längre tid än dessa sex månader ändå bli beskattad med A-SINK på sin signing bonus. Det som gör detta möjligt är att Skatteverket endast ser till spelarens skattskyldighet vid den tidpunkt han får ersättningen. Spelaren måste då vara begränsat skattskyldig för sina inkomster från Sverige och ersättningen måste dessutom härröra från idrottslig verksamhet som kommer att utföras i landet. Då A-SINK är betydligt mer förmånlig än den ordinarie skatt som utgår på ersättningar i Sverige finns risken att klubbar kan försöka betala ut hela ersättningen till spelaren genom en signing bonus. Skatteverket skulle dock troligtvis inte godkänna att en klubb betalar ut en hög signing bonus för att sedan inte betala ut någon lön. Utbetalningen och lönekostnaden måste stå i proportion till varandra. Fallet med fotbollsspelaren Anders Svenssons övergång från Southampton till Elfsborg visar att det kan skilja ganska mycket mellan dessa betalningar utan att det anses vara oproportionerligt. Vad som är proportionerligt kan egentligen bara avgöras i ett prejudicerande domstolsfall. Så länge Skatteverket anser att klubbarna håller sig inom gränserna så kommer detta inte att prövas. / Aim The aim with this study is to find out if it is within the regulations of the law to use tax for artistes (A-SINK) on signing bonus considering that the player are going to stay more than six months in the country. We would also like to investigate if it is possible to pay a large signing bonus to the player instead of a higher salary. That’s why our questions are: Is it possible to apply tax for artistes on signing bonus when a player goes from a foreign to a Swedish club? Is it possible for the clubs to remove the salary cost by paying a large signing bonus? Method We have based this study on qualitative interviews and studies of pre work and textures of the law. We have also used legal cases and relevant literature. The interviews are made with a limited extent of structure and standardization. We have despite this used a number of main questions in all interviews. We have looked for persons that might have different opinions about how the law should be interpreted when we decided which people to interview. Therefore we chose to interview people from both the teams and the Swedish Tax Agency. Results and conclusions A player that moves from a foreign club to a Swedish club can get the signing bonus that he receives from the Swedish club taxed with tax for artistes (15 %). The rules in tax for artistes is in fact formed so that it is only for a total period of six months that a player can stay in Sweden without paying local and national tax on his income. Despite this a player can get his signing bonus taxed with tax for artistes when he signs a contract that stretches for a longer time than six months. The thing that makes this possible is that the Swedish Tax Agency only looks at the obligation for the player to pay tax by the time he receives the payment. The player must be considered to be restricted for his liability to pay tax in Sweden and the income have to come from sport activity that is going to be performed in Sweden. When tax for artistes is considerably more beneficial than the usual tax on income in Sweden it is possible that clubs tries to pay the whole salary as a signing bonus. The Swedish Tax Agency would probably not allow that a club pays a large signing bonus and do not pay any salary. The signing bonus must be in proportion with the salary the player is getting. The case with the football player Anders Svensson’s transfer from Southampton to Elfsborg shows that the gap between the signing bonus and the salary can be large and still be considered to be in proportion with each other. There is only a precedential court case that can determine what could be considered as proportional between signing bonus and salary. As long as the Swedish Tax Agency consider that the clubs are acting within the limits this will not be brought up in court.
Identifer | oai:union.ndltd.org:UPSALLA1/oai:DiVA.org:gih-135 |
Date | January 2005 |
Creators | Göthberg, Magnus, Tennisberg, Rickard |
Publisher | Gymnastik- och idrottshögskolan, GIH, Institutionen för idrotts- och hälsovetenskap, Gymnastik- och idrottshögskolan, GIH, Institutionen för idrotts- och hälsovetenskap, Stockholm : Institutionen för idrotts- och hälsovetenskap |
Source Sets | DiVA Archive at Upsalla University |
Language | Swedish |
Detected Language | Swedish |
Type | Student thesis, info:eu-repo/semantics/bachelorThesis, text |
Format | application/pdf |
Rights | info:eu-repo/semantics/openAccess |
Relation | C-uppsats Sport Managementprogrammet, ; 59:2005 |
Page generated in 0.0019 seconds