Spelling suggestions: "subject:"need canary grass"" "subject:"feed canary grass""
21 |
Ruokohelpiviljelyn optimointi suopohjilla:turvetuotantoalueiden geologisen ympäristön, pohjaturpeen sekä kierrätyslannoitteiden käytön vaikutus ruokohelpin käyttämiin alkuaineisiin ja satoonParviainen, T. (Timo) 15 May 2007 (has links)
Abstract
There are various after-use options on the cut-away peatlands, depending on the characteristics of the soil. If the soil is devoid of rock, cultivation of reed canary grass is a profitable after-use option. The aim of this study was to determine how characteristics of peat, peatland surroundings and fertilizers influence the element uptake of reed canary grass.
In the present investigation the peat production areas of Luesuo, Piipsanneva and Jouttenisenneva were selected as study areas. A comprehensive sampling programme was carried out in each of the study areas. In addition, two experimental areas for cultivation of reed canary grass were established in Luesuo and Hankilanneva between 2004 and 2005.
The results obtained indicate that all study areas were suitable for cultivating reed canary grass, but fertilizers must be added to make up nutrient deficiencies. The study areas were very clean from heavy metals. The results also suggest that the characteristics of peat or surroundings of peatland do not influence the nutrient level of peat significantly, considering the cultivation of reed canary grass. The large geochemical provinces have a smaller impact on nutrient and heavy metal levels in the peat on the peat cut-away areas compared to smaller geochemical units. Heavy metal content in the peat and in the mineral soil under the peat seems to correlate. Reed canary grass does not uptake heavy metals from the cultivation media effectively.
Liming slag was better for liming in cultivation of reed canary grass than ash. Although ash has large amounts usable nutrients, especially potassium, it did not raise the heavy metal content in peat to harmful levels, it can therefore be used in the cultivation of reed canary grass.
Stock fertilized fur animal manure compost produced almost as much biomass as optimized artificial fertilizers. After the correction of nutrient deficiencies, compost is suitable for the cultivation of reed canary grass in peatlands. Because the total nutrient levels are high in compost, its fertilizer effect lasts longer than in artificial fertilizers, where nutrients are all in a dissolved form.
Already in the first growing season the cultivation of reed canary grass changed the cut-away peatland from a carbon source to a carbon sink. In this respect, the reed canary grass cultivation can be used to produce bioenergy to replace fossil fuels in accordance with the goals of Kyoto Protocol. / Tiivistelmä
Turvetuotannosta vapautuneella suopohjalla toteutetaan erilaisia jälkikäyttötapoja riippuen suopohjan ominaisuuksista. Jos suopohja on kohtuullisen kivetöntä, ruokohelpiviljely on kannattavaa. Viljelty ruokohelpi poltetaan turpeen tai hakkeen seassa. Tämän tutkimuksen tarkoitus oli selvittää miten pohjaturpeen ja suopohjan ympäristöalueiden ominaisuudet sekä viljelyyn käytetyt lannoite- ja kalkitusaineet vaikuttavat ruokohelpin käyttämiin ravinteisiin.
Ruokohelpiviljelyn lannoituskustannukset ovat suuret, joten suopohjan luontainen ravinnetila kannattaa huomioida lannoitusta suunniteltaessa. Suopohjan ravinnetila saadaan selville laatimalla alueelle viljavuusanalyysi. Kyseisen analyysin yhteydessä on hyödyllistä tehdä myös raskasmetallianalyysit, jotta viljelykäyttöön tulevan suopohjan puhtaudesta voidaan varmistua.
Tutkimuksen kohdealueiksi valittiin Luesuon, Piipsannevan ja Jouttenisennevan turvetuotantoalueet. Lisäksi tutkimusta varten perustettiin ruokohelpin viljelykoealueet Luesuolle ja Hankilannevalle vuosina 2004 ja 2005. Tutkimusalueilla suoritettiin kattava näytteenotto. Näytteistä analysoitiin tärkeimmät kasviravinteet sekä joukko raskasmetalleja. Tulosten perusteella tutkimusalueille laadittiin viljavuusluokittelu. Tutkimusalueet soveltuvat hyvin ruokohelpiviljelyyn, mutta ravinnepuutokset tulee korjata lannoituksella käytettäen suopohjille suositeltua lannoitusta. Tutkimusalueet osoittautuivat puhtaiksi raskasmetalleista.
Tutkimuksen kohteina olleiden suopohjien liukoisen kaliumin ja fosforin pitoisuudet olivat hyvin alhaisia, eivätkä turpeen tai ympäristön ominaisuudet vaikuttaneet niiden pitoisuuksiin ruokohelpiviljelyn kannalta merkittävästi. Liukoisen magnesiumin ja kalsiumin pitoisuudet sen sijaan vaihtelivat tutkituilla suopohjilla kohtuullisen paljon riippuen turpeen ominaisuuksista. Geokemiallisella provinssilla ei todettu olevan niin suurta merkitystä suopohjien lopputurpeiden alkuainepitoisuuksiin kuin pienemmillä geokemiallisilla yksiköillä. Tutkittujen suopohjien turpeen ja sen alla olevan kivennäismaan raskasmetallipitoisuudet korreloivat keskenään.
Tutkimustulosten mukaan kasvualustan raskasmetallit eivät siirry tehokkaasti ruokohelpiin. Poikkeuksena olivat sinkin ja molybdeenin pitoisuudet, joita ruokohelpissä esiintyi korkeampina pitoisuuksina kuin kasvualustassa. Haitallisten raskasmetallien pitoisuudet olivat huomattavasti alhaisempia ruokohelpissä kuin kasvualustassa. Ruokohelpi sisälsi raskasmetalleja erittäin pieninä pitoisuuksina, joten viimeisen kasvukuukauden muutokset olivat vaikeasti tulkittavissa. Näyttää kuitenkin siltä, että ruokohelpi siirtää ainakin osan kuparista, sinkistä ja molybdeenistä juuristoonsa talven ajaksi.
Suoritettujen lannoituskokeiden perusteella teräskuona soveltuu voimalaitostuhkaa paremmin turvekentän kalkitukseen ruokohelpiviljelyssä. Voimalaitostuhka sisältää kuitenkin huomattavia määriä hyödynnettäviä ravinteita, etenkin kaliumia. Tutkimuksessa havaittiin, ettei voimalaitostuhka lisännyt edes ylisuurina annoksina kasvualustan raskasmetallipitoisuuksia haitallisesti, joten sitä voidaan käyttää ruokohelpiviljelyssä.
Varastolannoitetulla kompostilla saavutettiin lähes yhtä hyvä ruokohelpisato kuin optimoidulla mineraalilannoitteella. Näin ollen turkislantakompostia voidaan ravinnekorjausten jälkeen käyttää mainiosti ruokohelpiviljelyyn. Kompostin ravinnevaikutus on myös suurten kokonaisravinnepitoisuuksien vuoksi pidempi kuin mineraalilannoitteilla. Fosforin varastolannoitus turkislantakompostilla onnistui ensimmäisen kasvukauden perusteella hyvin.
Tutkimuksessa todettiin, että jo ensimmäisenä kasvukautena ruokohelpiviljelyllä saadaan muutettua hiililähteenä toimiva entinen turvetuotantoalue hiilinieluksi. Ruokohelpiviljelyllä tuotetulla bioenergialla voidaan lisäksi korvata fossiilisia polttoaineita Kioton ympäristösopimuksen tavoitteiden mukaisesti.
|
22 |
Long-term Responses of Phalaris arundinacea and Columbia River Bottomland Vegetation to Managed FloodingFarrelly, Tina Schantz 01 January 2012 (has links)
I sought to determine the effect of managed flooding on Phalaris arundinacea L. and other plant species distributions in a large wetland complex, Smith and Bybee Wetlands (SBW), in northwestern Oregon. Altered hydrology has reduced historically high spring flow and prematurely initiated the historic summer drying period at SBW. This alteration has increased the coverage of invasive plants (e.g., P. arundinacea) causing a decrease in native plant cover and thus degrading ecological functions. SBW managers installed a water control structure (WCS) between SBW and the Columbia Slough/River system to impound winter rainfall and thus approximate the ecological benefits that natural flooding provided as well as reduce the abundance of P. arundinacea. Prior researchers conducted intensive vegetation and hydrological monitoring in 2003 (during the season immediately before WCS installation) and 2004. I conducted similar analysis in the fifth and sixth years, 2008 and 2009, following establishment of the WCS. Both study years, I determined percent cover of all vegetation on transects established in 2003. The results, including 2004, as well as 2008 and 2009 showed a reduced cover of P. arundinacea in areas experiencing at least 0.6 meters of inundation and an increased cover of native plant communities when compared to the 2003 baseline data. Native Carex aperta Boott. cover increased 7-fold from 0.3% to 2.3%; Polygonum species cover increased from 20.0% to 52.6%; and Salix lucida Muhl. ssp. lasiandra (Benth.) E. Murray cover increased from 10.9% to 15.5% cover. P. arundinacea declined by over one-third from 44.4% to 28.1% cover following water management. Since hydrology management began, the native Polygonum species community replaced P. arundinacea as the dominant species in the emergent zone. The results of this study refined the suggested depth of inundation needed to reduce P. arundinacea cover in such lake-wetland complexes as SBW from 0.85 meters (based on 2004 study results) to 0.6 meters. Shannon Diversity decreased following water management. The findings of this study demonstrated that water management can enhance native bottomland communities, especially those comprised of obligate wetland species, and reduce P. arundinacea cover in areas experiencing at least 0.6 meters of inundation.
|
23 |
Riparian Wetland Response to Livestock Exclusion in the Lower Columbia River BasinHolmen, Sarah Ann 01 January 2011 (has links)
The purpose of this study was to examine the characteristics of riparian plant communities along a succession gradient of livestock exclusion in the Lower Columbia River Basin (LCRB). Livestock exclusion is an example of a passive restoration practice throughout the region. However, few studies have focused on the effects of livestock or livestock exclusion on riparian wetland ecosystems in this area. Two passive restoration sites, 3 and 13 years since livestock exclusion, and a control site with a continued livestock grazing presence were examined. It was hypothesized that native plant species richness would be lower in the excluded wetlands than in the grazed wetland due to the competitive exclusion from an increase in non-native plant dominance in the absence of grazing. Data were collected along six (45-60m) randomly distributed transects which were aligned perpendicular to the wetland shoreline of each site, providing a total of 18 transects with an accumulative length of approximately 990 meters. Vegetation cover data were collected for 10 cm intervals along these transects using the line intercept method during low water periods in August and September of 2009. The Kruskal-Wallis one-way nonparametric analysis of variance by ranks and the Mann-Whitney U test were used to detect significant (p
|
Page generated in 0.056 seconds