Läkemedel botar och lindrar sjukdomar men användningen av vissa läkemedelssubstanser har påvisat negativa effekter på miljön. En orsak till detta är att läkemedelsrester släpps ut till vattendrag via avloppssystemet och kan ha en skadlig inverkan på vattenlevande organismers reproduktion och beteende. Den främsta orsaken till att läkemedelsrester återfinns i avloppsvatten beror på att det utsöndras i urin och fekalier, från bland annat sjukhus. Syftet med projektet var att utreda vilket eller vilka alternativ för rening av läkemedelsrester, från avloppsvatten, som kan vara lämpliga för Gävle sjukhus. Projektet utfördes på uppdrag av Region Gävleborg för att förse dem med underlag för framtida etablering av alternativ för att reducera utsläppen av läkemedelsrester från Gävle sjukhus avloppssystem. Studien är en litteraturstudie och avgränsas till att utreda fyra olika renings- och behandlingsmetoder: fullskaligt reningsverk, liten reningsanläggning, enskilt avlopp med uppsamlingstank och behandling i toaletter. Deras lämplighet bedömdes med avseende på vilken reduceringsgrad (minimalt 75 %) av läkemedelsutsläpp de kan uppnå i avloppsvatten samt anläggningsstorleken (maximalt 100 m2).Reningstekniker som aktivt kol, ozonering och membranrening kan användas. Dessutom kan specialtoaletter som urinseparerande toaletter, vakuumtoaletter och förbränningstoaletter installeras för att reducera utsläpp på andra sätt. Enzymblock som bryter ned läkemedel är ett ytterligare alternativ. I studien används även data från litteraturen om avloppsvattnets flödesmängd från Herlev Hospital i Köpenhamn, Danmark och Marienkrankenhaus i Hamburg, Tyskland. Approximationer baserades på ett etablerat reningsverk vid Herlev Hospital för att avgöra vilken kapacitet och storlek som krävs vid Gävle sjukhus. Många reningstekniker behöver kombineras i ett fullskaligt reningsverk för att vara tillräckligt effektiva. Det gör att det blir alltför utrymmeskrävande för att kunna etablera eftersom det tar större utrymme i anspråk än de avsatta 100 m2. Anläggningsstorlekens begränsning beror främst på att Gävle sjukhus ligger på en vattentäkt och utbyggnadsmöjligheter på området är därför begränsade. Förbränningstoaletter och andra specialtoaletter, som vakuum och urinseparerande, anslutna till en sluten tank kräver ombyggnation av befintliga avloppssystem. Förbrännings- och vakuumtoaletter ansågs som lämpliga alternativ att etablera, speciellt vid ombyggnation eller tillbyggnation av sjukhusets byggnader. Dessa uppfyller kraven på anläggningsstorlek och reduceringsgrad, till skillnad från de övriga renings- och behandlingsteknikerna. Utifrån detta är slutsatsen att det finns lämpliga renings- eller behandlingstekniker för att reducera utsläppen av läkemedelsrester via avloppsvattnet från Gävle sjukhus. Det ska dock tilläggas att det kan uppkomma praktiska svårigheter.
Identifer | oai:union.ndltd.org:UPSALLA1/oai:DiVA.org:uu-475413 |
Date | January 2022 |
Creators | Dürebrandt, Gabriella, Helsing, Anna, Hietala, Julia, Pazur, Emilia, Pulkkanen, Lukas, Thomas, Gruscha |
Publisher | Uppsala universitet, Institutionen för geovetenskaper |
Source Sets | DiVA Archive at Upsalla University |
Language | Swedish |
Detected Language | Swedish |
Type | Student thesis, info:eu-repo/semantics/bachelorThesis, text |
Format | application/pdf |
Rights | info:eu-repo/semantics/openAccess |
Relation | Självständigt arbete i miljö- och vattenteknik ; W-22-96 |
Page generated in 0.0115 seconds