Tesis por compendio / [ES] La Realidad Aumentada (Augmented Reality, AR) y su capacidad para integrar contenido sintético sobre una imagen real proporciona un valor incalculable en diversos campos; no obstante, la industria es uno de estos campos que más se puede aprovechar de ello. Como tecnología clave en la evolución hacia la Industria 4.0 y 5.0, la AR no solo complementa sino que también potencia la interacción humana con los procesos industriales. En este contexto, la AR se convierte en una herramienta esencial que no sustituye al factor humano, sino que lo enriquece, ampliando sus capacidades y facilitando una colaboración más efectiva entre humanos y tecnología. Esta integración de la AR en entornos industriales no solo mejora la eficiencia y precisión de las tareas, sino que también abre nuevas posibilidades para la expansión del potencial humano.
Existen numerosas formas en las que el ser humano interactúa con la tecnología, siendo la AR uno de los paradigmas más innovadores respecto a cómo los usuarios acceden a la información; sin embargo, es crucial reconocer que la AR, por sí misma, tiene limitaciones en cuanto a la interpretación del contenido que visualiza. Aunque en la actualidad podemos acceder a diferentes librerías que utilizan algoritmos para realizar una detección de imágenes, objetos, o incluso entornos, surge una pregunta fundamental: ¿hasta qué punto puede la AR comprender el contexto de lo que ve? Esta cuestión se vuelve especialmente relevante en entornos industriales. ¿Puede la AR discernir si una máquina está funcionando correctamente, o su rol se limita a la presentación de indicadores digitales superpuestos? La respuesta a estas cuestiones subrayan tanto el potencial como los límites de la AR, impulsando la búsqueda de innovaciones que permitan una mayor comprensión contextual y adaptabilidad a situaciones específicas dentro de la industria.
En el núcleo de esta tesis yace el objetivo de no solo dotar a la AR de una "inteligencia semántica" capaz de interpretar y adaptarse al contexto, sino también de ampliar y enriquecer las formas en que los usuarios interactúan con esta tecnología. Este enfoque se orienta particularmente a mejorar la accesibilidad y la eficiencia de las aplicaciones de AR en entornos industriales, que son por naturaleza restringidos y complejos. La intención es ir un paso más allá de los límites tradicionales de la AR, proporcionando herramientas más intuitivas y adaptativas para los operadores en dichos entornos.
La investigación se despliega a través de tres artículos de investigación, donde se ha desarrollado y evaluado una arquitectura multimodal progresiva. Esta arquitectura integra diversas modalidades de interacción usuario-tecnología, como el control por voz, la manipulación directa y el feedback visual en AR. Además, se incorporan tecnologías avanzadas basadas en modelos de aprendizaje automática (Machine Learning, ML) y aprendizaje profundo (Deep Learning, DL) para extraer y procesar información semántica del entorno. Cada artículo construye sobre el anterior, demostrando una evolución en la capacidad de la AR para interactuar de manera más inteligente y contextual con su entorno, y resaltando la aplicación práctica y los beneficios de estas innovaciones en la industria. / [CA] La Realitat Augmentada (Augmented Reality, AR) i la seua capacitat per integrar contingut sintètic sobre una imatge real ofereix un valor incalculable en diversos camps; no obstant això, la indústria és un d'aquests camps que més pot aprofitar-se'n. Com a tecnologia clau en l'evolució cap a la Indústria 4.0 i 5.0, l'AR no només complementa sinó que també potencia la interacció humana amb els processos industrials. En aquest context, l'AR es converteix en una eina essencial que no substitueix al factor humà, sinó que l'enriqueix, ampliant les seues capacitats i facilitant una col·laboració més efectiva entre humans i tecnologia. Esta integració de l'AR en entorns industrials no solament millora l'eficiència i precisió de les tasques, sinó que també obri noves possibilitats per a l'expansió del potencial humà.
Existeixen nombroses formes en què l'ésser humà interactua amb la tecnologia, sent l'AR un dels paradigmes més innovadors respecte a com els usuaris accedeixen a la informació; no obstant això, és crucial reconéixer que l'AR, per si mateixa, té limitacions quant a la interpretació del contingut que visualitza. Encara que en l'actualitat podem accedir a diferents llibreries que utilitzen algoritmes per a realitzar una detecció d'imatges, objectes, o fins i tot entorns, sorgeix una pregunta fonamental: fins a quin punt pot l'AR comprendre el context d'allò veu? Esta qüestió esdevé especialment rellevant en entorns industrials. Pot l'AR discernir si una màquina està funcionant correctament, o el seu rol es limita a la presentació d'indicadors digitals superposats? La resposta a estes qüestions subratllen tant el potencial com els límits de l'AR, impulsant la recerca d'innovacions que permeten una major comprensió contextual i adaptabilitat a situacions específiques dins de la indústria.
En el nucli d'esta tesi jau l'objectiu de no solament dotar a l'AR d'una "intel·ligència semàntica" capaç d'interpretar i adaptar-se al context, sinó també d'ampliar i enriquir les formes en què els usuaris interactuen amb esta tecnologia. Aquest enfocament s'orienta particularment a millorar l'accessibilitat i l'eficiència de les aplicacions d'AR en entorns industrials, que són de naturalesa restringida i complexos. La intenció és anar un pas més enllà dels límits tradicionals de l'AR, proporcionant eines més intuïtives i adaptatives per als operaris en els entorns esmentats.
La recerca es desplega a través de tres articles d'investigació, on s'ha desenvolupat i avaluat una arquitectura multimodal progressiva. Esta arquitectura integra diverses modalitats d'interacció usuari-tecnologia, com el control per veu, la manipulació directa i el feedback visual en AR. A més, s'incorporen tecnologies avançades basades en models d'aprenentatge automàtic (ML) i aprenentatge profund (DL) per a extreure i processar informació semàntica de l'entorn. Cada article construeix sobre l'anterior, demostrant una evolució en la capacitat de l'AR per a interactuar de manera més intel·ligent i contextual amb el seu entorn, i ressaltant l'aplicació pràctica i els beneficis d'estes innovacions en la indústria. / [EN] Augmented Reality (AR) and its ability to integrate synthetic content over a real image provides invaluable value in various fields; however, the industry is one of these fields that can benefit most from it. As a key technology in the evolution towards Industry 4.0 and 5.0, AR not only complements but also enhances human interaction with industrial processes. In this context, AR becomes an essential tool that does not replace the human factor but enriches it, expanding its capabilities and facilitating more effective collaboration between humans and technology. This integration of AR in industrial environments not only improves the efficiency and precision of tasks but also opens new possibilities for expanding human potential.
There are numerous ways in which humans interact with technology, with AR being one of the most innovative paradigms in how users access information; however, it is crucial to recognize that AR, by itself, has limitations in terms of interpreting the content it visualizes. Although today we can access different libraries that use algorithms for image, object, or even environment detection, a fundamental question arises: To what extent can AR understand the context of what it sees? This question becomes especially relevant in industrial environments. Can AR discern if a machine functions correctly, or is its role limited to presenting superimposed digital indicators? The answer to these questions underscores both the potential and the limits of AR, driving the search for innovations that allow for greater contextual understanding and adaptability to specific situations within the industry.
At the core of this thesis lies the objective of not only endowing AR with "semantic intelligence" capable of interpreting and adapting to context, but also of expanding and enriching the ways users interact with this technology. This approach mainly aims to improve the accessibility and efficiency of AR applications in industrial environments, which are by nature restricted and complex. The intention is to go beyond the traditional limits of AR, providing more intuitive and adaptive tools for operators in these environments.
The research unfolds through three articles, where a progressive multimodal architecture has been developed and evaluated. This architecture integrates various user-technology interaction modalities, such as voice control, direct manipulation, and visual feedback in AR. In addition, advanced technologies based on Machine Learning (ML) and Deep Learning (DL) models are incorporated to extract and process semantic information from the environment. Each article builds upon the previous one, demonstrating an evolution in AR's ability to interact more intelligently and contextually with its environment, and highlighting the practical application and benefits of these innovations in the industry. / Izquierdo Doménech, JJ. (2024). Enhancing Industrial Process Interaction Using Deep Learning, Semantic Layers, and Augmented Reality [Tesis doctoral]. Universitat Politècnica de València. https://doi.org/10.4995/Thesis/10251/205523 / Compendio
Identifer | oai:union.ndltd.org:upv.es/oai:riunet.upv.es:10251/205523 |
Date | 24 June 2024 |
Creators | Izquierdo Doménech, Juan Jesús |
Contributors | Linares Pellicer, Jordi Joan, Universitat Politècnica de València. Departamento de Sistemas Informáticos y Computación - Departament de Sistemes Informàtics i Computació |
Publisher | Universitat Politècnica de València |
Source Sets | Universitat Politècnica de València |
Language | English |
Detected Language | Spanish |
Type | info:eu-repo/semantics/doctoralThesis, info:eu-repo/semantics/acceptedVersion |
Rights | http://rightsstatements.org/vocab/InC/1.0/, info:eu-repo/semantics/openAccess |
Page generated in 0.0029 seconds