La missió principal de les entitats de finançament inclusiu és la lluita contra la usura i l'exclusió financera, mitjançant la provisió de serveis financers bàsics que permetin millorar les condicions de vida dels seus beneficiaris. La tradició d'aquest tipus d'entitat és centenària i el seu origen, assistencial.
A Catalunya el moviment es remunta al segle XVII amb l'aparició dels primers Monts de Pietat, que adopten el crèdit pignoratiu com instrument d'ajuda social. Aquest moviment inclusiu pren una embranzida a partir del segle XIX amb l'aparició de les caixes d'estalvis, emulant les seves predecessores europees.
En els països menys desenvolupats han aparegut institucions amb finalitats similars a partir dels anys 1970. També usen el crèdit com a instrument de promoció social, anomenat, microcrèdit. El seu desenvolupament ha estat vertiginós, replicant la fórmula a centenars de països, abastant centenars de milions de clients i rebent un reconeixement universal amb el Premi Nobel de la Pau de 2006, en la figura del professor Yunus.
A mesura que els seus clients han anat progressant econòmicament, les institucions de finançament inclusiu s'han anat adaptant per esdevenir, majoritàriament, formes mercantils de l'intermediació bancària. L'anàlisi d'aquestes transformacions, que abracen tant les caixes d'estalvi i altres institucions similars de diversos països occidentals (Estats Units, Regne Unit, Itàlia i França) com institucions microfinanceres d'Amèrica Llatina (Bolívia, Mèxic), permet deduir un model de transformació comú.
La recerca qualitativa, basada en entrevistes en profunditat a experts, defineix les diferents etapes dels processos de transformació de les entitats de finançament inclusiu i indica els riscos que han de tenir en compte els gestors dels processos de canvi. En aquest sentit, el model plantejat en aquest treball esdevé un potent instrument per a planificar l'evolució de les entitats microfinanceres i de les caixes d'estalvis en un moment clau de la seva història.
Paraules clau: Finances Inclusives, Exclusió financera, Caixes d'Estalvis, Microcrèdit, Transformació. / La misión principal de las entidades de financiación inclusiva es la lucha contra la usura y la exclusión financiera, mediante la provisión de servicios financieros básicos que permitan mejorar las condiciones de vida de sus beneficiarios. La tradición de este tipo de entidades es centenaria y su origen, asistencial.
En Cataluña el movimiento se remonta al siglo XVI con la aparición de los primeros Montes de Piedad, que adoptan el crédito prendario como instrumento de ayuda social. Este movimiento inclusivo toma un fuerte impulso a partir del siglo XIX con la aparición de las cajas de ahorros, emulando sus predecesoras europeas.
En los países menos desarrollados han aparecido instituciones con finalidades similares a partir de los años 1970. También usan el crédito como instrumento de promoción social, denominado, microcrédito. Su desarrollo ha sido vertiginoso, replicando la fórmula en centenares de países, alcanzando centenares de millones de clientes y recibiendo un reconocimiento universal con el Premio Nobel de la Paz de 2006, en la figura del profesor Yunus.
A medida que sus clientes han ido progresando económicamente, las instituciones de financiación inclusiva se han ido adaptando para llegar a ser, mayoritariamente, formas mercantiles de intermediación bancaria. El análisis de estas transformaciones, que abrazan tanto las cajas de ahorros y otras instituciones similares de diversos países occidentales (Estados Unidos, Reino Unido, Italia y Francia) así como instituciones microfinancieras de América latina (Bolivia, México), permiten deducir un modelo de transformación común.
La investigación cualitativa basada en entrevistas en profundidad a expertos define las diferentes etapas de los procesos de transformación de las entidades de financiación inclusiva e indica los riesgos que han de contemplar los gestores de los procesos de cambio. En este sentido, el modelo planteado en este trabajo supondrá un potente instrumento para planificar la evolución de las entidades microfinancieras y de las cajas de ahorro en un momento crucial de su historia. / The main mission of inclusive finance institutions is the fight against usury and financial exclusion through the provision of basic financial services in order to improve the living conditions of its beneficiaries. The tradition of this type of entities is Centennial and their mission is social oriented.
In Catalonia the movement goes back to the 16th century with the appearance of the first Mont de Pietat, adopting the pledge loan as an instrument of social assistance. This inclusive movement takes a strong impetus from the 19th century with the emergence of savings banks, emulating its European predecessors.
From the 1970s, institutions with similar purposes have emerged in southern countries. They also used the credit as an instrument of social promotion, called, microcredit. Its development has been rapid, replicating the formula in hundreds of countries, reaching hundreds of millions of customers and receiving a universally recognized with the Nobel Peace Prize 2006, in the person of Professor Yunus.
As customers have been progressing economically, inclusive financial institutions have been adapted to become, mostly, commercial banks. The analysis of these transformations, which embrace both savings banks and other similar institutions in various Western countries (USA, UK, Italy and France) as well as microfinance institutions in Latin America (Bolivia, Mexico), suggest a common transformation model.
Qualitative research based on in-depth interviews to expert defines the different stages of the transformation processes of inclusive finance institutions and indicates the risks that the managers have to contemplate while leading changes in their institutions. In this regard, the model suggested in this work will be a powerful instrument for planning the development of microfinance institutions and savings banks at a crucial time in their history.
Identifer | oai:union.ndltd.org:TDX_URL/oai:www.tdx.cat:10803/31892 |
Date | 03 June 2011 |
Creators | Font Vidal, Àngel Gerard |
Contributors | Moslares García, Carlos |
Source Sets | Universitat Ramon Llull |
Language | Catalan |
Detected Language | Spanish |
Type | info:eu-repo/semantics/doctoralThesis, info:eu-repo/semantics/publishedVersion |
Format | 290 p., application/pdf |
Source | TDX (Tesis Doctorals en Xarxa) |
Rights | info:eu-repo/semantics/openAccess, ADVERTIMENT. L'accés als continguts d'aquesta tesi doctoral i la seva utilització ha de respectar els drets de la persona autora. Pot ser utilitzada per a consulta o estudi personal, així com en activitats o materials d'investigació i docència en els termes establerts a l'art. 32 del Text Refós de la Llei de Propietat Intel·lectual (RDL 1/1996). Per altres utilitzacions es requereix l'autorització prèvia i expressa de la persona autora. En qualsevol cas, en la utilització dels seus continguts caldrà indicar de forma clara el nom i cognoms de la persona autora i el títol de la tesi doctoral. No s'autoritza la seva reproducció o altres formes d'explotació efectuades amb finalitats de lucre ni la seva comunicació pública des d'un lloc aliè al servei TDX. Tampoc s'autoritza la presentació del seu contingut en una finestra o marc aliè a TDX (framing). Aquesta reserva de drets afecta tant als continguts de la tesi com als seus resums i índexs. |
Page generated in 0.0021 seconds