Den 1 januari 1922 öppnade det Statliga rasbiologiska institutet i Uppsala. Institutet var det första av sitt slag i världen, men kom att bli en mellanhand för den rasbiologiska gemenskapen och fler institut växte fram runt om i världen. Sverige hade sedan Carl von Linnés tid legat i framkant när det gällde att placera in djur, växter och människor i olika raser. Efter Linné följde en rad svenska forskare som också ansågs ligga i framkant i sin rasbiologiska forskning. Men ingen fick sådant internationellt genomslag i sin forskning som Herman Lundborg som ansågs vara den världsledande rasbiologen. Eftersom Herman Lundborg var en världsledande rasbiolog och aktiv inom lobbyverksamheten för att få till ett rasbiologiskt institut, valdes han till den första chefen för Statens institut för rasbiologi. / On January 1, 1922, the Swedish Institute of Racial Biology opened in Uppsala. The institute was the first of its kind in the world but came to be an intermediary for the racial biology community and more institutions emerged around the world. Since the time of Carl von Linnaeus, Sweden had been at the forefront of placing animals, plants and people in different races. After Linnaeus, several Swedish researchers followed, who were also considered to be at the forefront of their racial biology research. But nobody got such an international impact in their research as Herman Lundborg, who was considered the world-leading racial biologist. Therefore, it was natural that he should become the institute's first manager.
Identifer | oai:union.ndltd.org:UPSALLA1/oai:DiVA.org:kau-71887 |
Date | January 2019 |
Creators | Dreydel, Daniel |
Publisher | Karlstads universitet, Fakulteten för humaniora och samhällsvetenskap (from 2013) |
Source Sets | DiVA Archive at Upsalla University |
Language | Swedish |
Detected Language | Swedish |
Type | Student thesis, info:eu-repo/semantics/bachelorThesis, text |
Format | application/pdf |
Rights | info:eu-repo/semantics/openAccess |
Page generated in 0.0206 seconds