Spelling suggestions: "subject:"goalsetting."" "subject:"goal·setting.""
51 |
The behavioral effect of cost targets on managerial cost reporting honestyNewman, Andrew Henry. January 2009 (has links)
Thesis (Ph. D.)--Georgia State University, 2009. / Title from file title page. Lynn Hannan, committee chair; Galen Sevcik, Kristy Towry, Larry Brown, Tim Mitchell, committee members. Description based on contents viewed Sept. 14, 2009. Includes bibliographical references (p. 79-82).
|
52 |
Increasing healthy food choices among individuals in a residential facilityLo, Stephanie 01 August 2017 (has links)
AN ABSTRACT OF THE THESIS OF Stephanie Lo, for the Masters of Science degree in Behavior Analysis and Therapy, presented on May 11, 2017, at Southern Illinois University Carbondale. TITLE: INCREASING HEALTHY FOOD CHOICES AMONG INDIVIDUALS AT A RESIDENTIAL FACILITY. MAJOR PROFESSOR: Dr. Ryan N. Redner Obesity and being overweight are rising issues in the United States and present unique challenges for individuals with disabilities. Even though individuals with disabilities are one of the most at risk groups for overweight and obesity, research with this population is lacking. The present study sought to build on behavior analytic research targeting weight loss in individuals with disabilities. The study examined the effect of goal setting plus feedback on eating behavior, specifically caloric intake, in two adult females with comorbid psychiatric and developmental disabilities. Results were variable, with only one participant completing all phases in the study. However, the intervention (goal plus feedback) was effective in decreasing caloric intake for both participants. This study adds to the limited research currently published on weight loss interventions with individuals with disabilities. Additionally, implications for future behavior analytic interventions on eating behaviors were discussed. Keywords: disabilities, overweight, obesity, food choice, goal setting, feedback
|
53 |
Accountability Groups to Enhance Language Learning in a University Intensive English ProgramJanuary 2017 (has links)
abstract: This mixed methods classroom research examined if accountability groups in the lower proficiency levels of a university intensive English program would improve students’ language acquisition. Students were assigned partners for the study period with whom they completed assignments inside and outside of class, as well as set goals for use of language in their own context. Based in the ecological perspective and socio- cultural theory, activities reinforced social bonds, scaffolded the learning objectives in a communicative way, modeled the transfer of knowledge to the world outside the classroom, and allowed students to create new affordances in which to practice and use the language. Analysis of qualitative data from interviews, text messages, exit slips, and field notes, as well as quantitative data from student academic records, pre and post tests of curricular objectives, and pre and post attitudinal surveys, showed that students were developing a stronger sense of autonomy in their language learning. They viewed their peers and themselves as knowledgeable others, helping one another to learn vocabulary and structures in each student’s zone of proximal development. Learner engagement in the treatment groups, as measured by classroom attendance, increased over a control group, as did overall grade averages in all courses. Students with no previous time in the program showed more improvement than those who had been in the program for at least one session prior. Students also showed increased fluency, as measured by the word count on a constructive task in the pre- and post-test of curricular objectives. / Dissertation/Thesis / Doctoral Dissertation Educational Leadership and Policy Studies 2017
|
54 |
Die verband tussen persoonlikheidstyl, waargenome organisasieklimaat en werksprestasieVan Rooyen, Rudolf Hugo 17 November 2014 (has links)
M.Com. (Industrial Psychology) / Please refer to full text to view abstract
|
55 |
'n Evaluering van die doelwitbestuursbenadering soos by Technikon Suider-Afrika toegepasBotha, Eben 10 February 2014 (has links)
M.Com. (Business Management) / This dissertation is a study of the theoretical basis of management by objectives compared with a modified system used by Technikon Southern Africa, an academic institution. According to management by objectives theory, certain elements should be present in any MBO system if the organization wishes to implement it successfully. The research was based on the hypothesis that the system (MBO) used by Technikon SA, although modified, would still lead to the effective and efficient management of the institution. The first part of this study describes the organizational climate of Technikon SA from its establishment to 1993. In particular, the discussion focuses on the need for an effective managerial system to manage the Technikon as an open system. The second part of the dissertation provides a theoretical framework, based on literature from many sources, which describes the underlyning philosophy of management by objectives. This discussion also comprises the elements of a management by objectives programme, as well as the possible benefits and pitfalls of such a system. The third part of the study refers to the implementation successes of management by objectives in tertiary institutions. This section essentially consists of a comparison of the management by objectives system used by the Technikon and the theoretical basis as it has developed since Drucker first introduced the concept. In the final chapter conclusions based on the comparison are made. The most important conclusion is the rejection of the hypothesis that the system used by the Technikon is effective. In the final analysis suggestions are made to improve the system used by the Technikon, the most important being the following: management must change from an autocratic management style to one of participation and self-control; academics must be seen as professionals who can be trusted to achieve their objectives by way of their own planning and actions; objectives must be determined from key performance areas; goal-setting must be a participative process; all objectives must meet certain criteria; action plans should be implemented; management must be competent to motivate, coach and persuade; continuous feedback should be given by management; and the most important of all, management by obj ectives should be implemented as an integrating system with the emphasis on its use for performance appraisal. Further research is suggested to determine an effective system for Technikon SA. Once again it was found that management by objectives, although an old concept, is effective, but only if management adheres to its basic principles
|
56 |
Sustainable Goals : Feasible Paths to Desirable Long-Term FuturesBaard, Patrik January 2014 (has links)
The general aim of this licentiate thesis is to analyze the framework in which long-term goals are set and subsequently achieved. It is often claimed that goals should be realistic, meaning that they should be adjusted to known abilities. This thesis will argue that this might be very difficult in areas related to sustainable development and climate change adaptation, and that goals that are, to an acceptable degree, unrealistic, can have important functions. Essay I discusses long-term goal setting. When there is a great temporal discrepancy between the point in time of setting and achieving a goal, many uncertainties have to be considered. The surrounding world and the agent’s abilities and values might change. This is an ontological uncertainty. We often form beliefs regarding how abilities and values might change, but this belief is always uncertain. This is an epistemological uncertainty. A form of goal called cautiously utopian goals is proposed, which incorporate such uncertainties, but enables goal setting with long time-frames. Essay II discusses the issue of goals intended to reduce great risks. We cannot expect an agent to do something that lies beyond this agent’s abilities, as exemplified in the principle ‘ought implies can’. Adjusting goals to what we currently, with a high degree of certainty know could be done is difficult. If not including an estimation of how abilities can change, important performance-enhancing functions of goals might be lost. It is argued that very ambitious goals should be set. This is partly due to the great magnitude and likelihood of unwanted consequences and partly due to the difficulty of delineating what lies in agents’ capacity to manage complex risks. Essay III discusses a decision-facilitating tool Sustainability Analysis to be used by Swedish municipal planners. One sub-part of the tool, Goal Conflict Analysis, can be used to identify how the consequences of a planned adaptation measure will affect other long-term municipal goals. Identified goal conflicts can then be used in order to determine whether the conflicts are acceptable, or whether a different adaptation measure should be worked out. The paper discusses a workshop in a Swedish municipality in which the tool has been tested. / <p>QC 20140505</p>
|
57 |
The Rationality and Moral Acceptability of Vision Zero Goal and Its InterventionsAbebe, Henok Girma January 2021 (has links)
This licentiate thesis discusses moral issues associated with road safety work, with a particular emphasis on the Vision Zero (VZ) goal and its interventions. The licentiate thesis contains three articles and an introduction that briefly discusses issues and arguments presented in the articles. The first article, identifies, systematically categorizes and evaluates arguments against VZ. Moral, operational, and rationality related criticisms against the adoption and implementation of VZ are identified and discussed. The second article in this thesis seeks to reconcile the methods of Cost Benefit Analysis (CBA) and VZ in road safety decision making. CBA has been and still is a major decision making tool in road transport and traffic safety work. However, proponents of VZ question the use of CBA in road safety and transport decision making on methodological and ethical grounds. In this paper, we locate the philosophical roots of the conflicting views promoted by proponents of CBA and VZ. Then we try to identify ways through which the two methods can be made compatible. The third and final paper uses VZ as a normative framework to explore and analyse the Addis Ababa road safety work. The aim of the paper is twofold. First, the paper seeks to examine how road safety problems are actually understood by those responsible for road safety at the local level. To this end, government policy documents, reports and other relevant sources where consulted to identify how road safety problems are framed, who is assigned responsibility for addressing road safety problems and through what interventions. Second, the paper aims to examine road safety work in the city from a normative point of view, i.e., what is the best, or most adequate, way of framing the problem, and who should be given the responsibility for addressing the problem and by what measures. It is argued that enhancing road safety in the city requires adopting a broader view of causes of road safety problems, and emphasizing the responsibility of actors that shape the design and operation of the traffic system and the safety of its components. / I denna licentiatavhandling diskuteras moraliska frågor i samband med trafiksäkerhetsarbetet, med särskild tonvikt på nollvisionsmålet och dess insatser. Avhandlingen innehåller en introduktion och tre artiklar. I denna svenska sammanfattning kommer jag kortfattat att presentera de tre artiklarna. 1997 antog Sverige Nollvisionen som det slutliga målet för trafiksäkerhetsarbetet. Regeringspropositionen konstaterade att det långsiktiga målet med trafiksäkerhetsarbetet är att eliminera dödliga och allvarliga skador från vägsystemet. Den betraktade den fortsatta förekomsten av sådana krascher som moraliskt oacceptabel. För att uppnå målet föreslog regeringen att vägsystemets utformning och funktion skulle anpassas till Nollvisionens krav. Detta krav innebär erkännandet och främjandet av två grundläggande fakta om trafikanternas karaktär i vägsystemet, det vill säga deras fysiska bräcklighet och kognitiva felbarhet. Regeringspropositionen konstaterade att de då rådande tillvägagångssätten för trafiksäkerhetsarbete ignorerade dessa grundläggande fakta om trafikanternas karaktär. Som svar föreslog regeringen att dessa fakta skulle vara utgångspunkten för trafiksäkerhetsarbetet och att utformning och drift av vägsystemet ska göras på ett sådant sätt att förutsägbara trafikantmisstag inte leder till dödlig eller allvarlig hälsoförlust. Enligt Nollvisionen ligger det yttersta ansvaret för att utforma vägsystemet på ett sådant sätt hos de så kallade systemformgivarna. Dessa är statliga och icke-statliga aktörer som ansvarar för utformningen och driften av vägsystemet och dess komponenter, till exempel fordonstillverkare, vägkonstruktörer och trafikplanerare. Sedan införandet av Nollvisionen har trafiksäkerheten avsevärt förbättrats i Sverige och i de andra länderna som följde en liknande strategi. Emellertid har Nollvisionens mål och vissa insatser som främjats för att komma närmare det målet allvarligt kritiserats både i Sverige och på andra håll. I den första artikeln identifierar, kategoriserar och utvärderar vi argument mot Nollvisionen. Enligt vår analys kan kritik av Nollvisionen indelas i moralisk, operativ och rationalitetsrelaterad kritik. Moralisk kritik mot Nollvisionen är främst den som riktar sig mot etiska premisser och antaganden som Nollvisionens policy grundar sig på. Bland annat ifrågasätter denna kritik det etiska antagandet bakom Nollvisionen, att dödliga och allvarliga skador är moraliskt oacceptabla. Ett viktigt argument är att, eftersom de ekonomiska resurserna är begränsade, borde offentliga pengar läggas på policyer och insatser som garanterar större nytta för samhället än andra tillgängliga alternativ. I praktiken är detta tankesätt dominerande och används ofta som berättigande för att inte investera i trafiksäkerhet. Liknande resonemang förs också fram för att berättiga utvecklingen av policyer och åtgärder som påverkar trafikanternas säkerhet på ett negativt sätt. I allmänhet säger kritiker att det ofta är moraliskt acceptabelt att äventyra säkerheten så länge det ger större fördelar för samhället. Andra kritiker avvisar godtagandet av Nollvisionens etiska princip och hävdar att trafikanter frivilligt har gått med på att ta ansvar för varje olycka som kan drabba dem i vägsystemet. Genom att gå in i vägsystemet och använda det, menar dessa kritiker, har trafikanterna i tystnad samtyckt till risken för dödlig eller allvarlig hälsoförlust. Vi tyckte att detta argument var svagt eftersom det inte finns någon anledning att tro att folk faktiskt accepterar att bli dödade och allvarligt skadade när de går in i vägsystemet. Däremot är det troligare att om de presenterades med ett säkrare och tryggare vägsystem skulle säkert de flesta välja att använda det säkrare systemet än ett där chansen att bli dödad och allvarligt skadad är stor. Övrig moralisk kritik mot Nollvisionen riktar sig mot specifika insatser som främjas för att öka säkerheten, t.ex. användning av säkerhetskameror (t.ex. att de kränker integriteten och samlar in för många känsliga personuppgifter), polisarbetet (t.ex. att det ofta är oproportionerligt och ineffektivt), trånga gator (t.ex. att de förhindrar snabba förflyttningar av utryckningsfordon), hjälmar och säkerhetsbälten (t.ex. att de kränker människors autonomi och frihet). Kritik relaterad till processrättvisan och beslutsprocesser i Nollvisionens beslutsfattande ingår också i denna kategori. I allmänhet visar vår analys att några av dessa moraliska argument mot Nollvisionen förtjänar noggrann uppmärksamhet och därför är det viktigt att fortsätta att studera och undersöka genomförandet av policyn ur ett moraliskt och socialt rättviseperspektiv. Den andra kategorin av kritik som vi kallar rationalitetsrelaterad kritik, riktar sig mot rationaliteten i att anta och driva Nollvisionen som sådan. Man sätter upp mål i det privata och offentliga livet för att människor vill uppnå de situationer som målen syftar på. För detta ändamål krävs ofta att målen måste vara specifika, mätbara, uppnåeliga och tidsbegränsade (SMART) för att kunna vägleda och motivera på rätt sätt. I den filosofiska 34 litteraturen om målrationalitet hänvisar man till mål som i tillräcklig utsträckning vägleder och motiverar handlingar mot måluppfyllelse som prestationsfamkallande mål. Även om det har hävdats att Nollvisionen är ett prestationsframkallande mål på grund av dess handlingsvägledning och motiverande roller i trafiksäkerhetsarbetet, har vissa kritiserat Nollvisionens mål som orealistiskt, ospecifikt, kontraproduktivt och demotiverande. I allmänhet hävdar kritiker att Nollvisionen är ett irrationellt policy-mål. Vi anser att den första kritken, att Nollvisionen är orealistisk, bygger på ett diskutabelt antagande om att målen antingen är realistiska eller orealistiska. Vi hävdar dock att en sådan binär beskrivning av måluppfyllelsekrav är förminskande eftersom den ignorerar det faktum att måluppfyllelse ofta sker gradvis. Dessutom visar empiriska belägg att även svåra och ambitiösa trafiksäkerhetsmål kan uppnås till en avsevärd nivå om effektiva och beprövade insatser främjas proaktivt. Vi hävdar att ett visionärt mål fortfarande kan vara värt att sträva efter så länge det kan uppnås till en betydande nivå. Vissa kritiker hävdar dessutom att Nollvisionens mål är för vagt för att korrekt vägleda och samordna åtgärder. Antagandet är att eftersom det inte är tydligt formulerat, skulle det vara problematiskt för agenter som eftersträvar det att ha en klar förståelse för vad de vill uppnå men också hur de ska utvärdera sina framsteg med tiden. Vissa hävdar dessutom att det faktum att sträva efter oprecisa och orealistiska mål skulle vara kontraproduktivt och demotiverande för agenter som strävar efter sådana mål. Vår analys visar att åtminstone när det gäller Sverige är det trafiksäkerhetspolitiska målet det tydligast uttalade policy-målet inom vägtransportpolitiskt område. Det finns inte endast ett tydligt uttalande om vad det slutliga policy-målet är, utan också det faktum att det övergripande långsiktiga målet har gjorts operativt och mer specifikt tack vare uppdelningen i delmål för att göra det mer relaterbart och exakt för agenter som är inblandade i trafiksäkerhetsarbete. En adekvat bedömning av inverkan Nollvisionens mål har på agenternas motivation skulle kräva en empirisk undersökning av dess karaktär, dess praktiska genomförande och dess konsekvenser för, bland annat, intressenters motivation. Bland annat skulle detta kräva en utredning för att fastställa om Nollvisionens mål har kunnat generera den nödvändiga energin och ansträngningen som behövs för att minska problemet på ett betydande sätt eller inte. Det är uppenbart att om ansträngningar för att uppnå trafiksäkerhet, efter flera år ägnade åt att implementera Nollvisionen, sjunker till den punkt där de befann sig före Nollvisionen, och trafiksäkerhetsbyråer och intressenter upphör eller saknar intresse för trafiksäkerhetsarbete, då kan Nollvisionen anses ha lett till att demotivera agenter. Det verkar, åtminstone i Sverige, som om antagandet av policy-målet har lett till en betydande ökning av intressenternas engagemang i trafiksäkerhetsinsatser. Statliga och privata medel för trafiksäkerhetsinsatser, särskilt för säkrare väginfrastruktur, fordonssäkerhet och forskning, har uppvisat betydande förbättringar sedan antagandet av Nollvisionen. Den sista kategorin av kritik som vi identifierar och diskuterar i den första artikeln är den som vi kallar operativ kritik mot Nollvisionen. Denna kritik riktar sig mot den operativa strategin i Nollvisionen, det vill säga den gäller de praktiska metoder som används för att genomföra insatser för att förbättra säkerheten. De viktigaste argumenten i denna kategori är argumenten relaterade till Nollvisionens ansvarsbeskrivning för trafiksäkerhet. Vissa kritiker har hävdat att nollvisionens betoning av systemformgivarnas ansvar skulle leda till övermod hos enskilda trafikanter, särskilt hos motorfordonsförare. Därför argumenteras det för att tonvikten snarare bör läggas på större ansvar hos trafikanterna. Vi fann detta argument felaktigt. Det finns ingen logisk eller empirisk anledning att tro att antagandet gällande större ansvar från systemformgivarnas sida leder till övermod i vägtrafiken. Det finns inga starka empiriska belägg, åtminstone i trafiksäkerhetsarbetet, som visar att detta faktiskt är fallet. Kritiken tycks dessutom försumma det faktum att enskilda trafikanter fortfarande är kopplade till sitt gamla ansvar när det gäller att bete sig och agera säkert i vägtrafiken. Faktum är att vissa länder som engagerat sig i Nollvisionen, som Sverige, är kända för sin strikta kontroll av trafikantansvar genom striktare krav på skicklighet och beteende. En annan aspekt av kritiken mot Nollvisionens ansvarsfördelning är synpunkten som ifrågasätter frånvarokodade lagkrav för främjandet och utvärderingen av systemformgivarnas ansvar. Även om Nollvisionen lägger det yttersta ansvaret på systemformgivarna saknas det enligt argumentet ett sätt att kontrollera om systemformgivarna verkligen agerar i enlighet med det som förväntas av dem. Vi hävdar att denna kritik är relevant. Vi tror att det för närvarande saknas empiriska bevis för att avgöra om det faktum att ge laga kraft åt systemforgivarnas ansvar skulle bidra effektivt till säkerheten i vägsystemet. I Sverige har exempelvis förekomsten av andra kontrollmekanismer än juridiska straffkontroller för 36 systemformgivarnas ansvar gjort det irrelevant för regeringen att ge laga kraft åt systemformgivarnas ansvar. Den andra artikeln i denna avhandling syftar till att förena metoden för kostnadsnyttoanalys och Nollvisionen i beslutsfattande om trafiksäkerhet. Kostnads-nyttoanalys har varit och är fortfarande ett viktigt beslutsverktyg inom vägtransporten och trafiksäkerhetsarbetet. Enligt denna princip är det moraliskt motiverat att förhindra risk endast när nyttan av att göra det överväger kostnaden. Detta skulle kräva att man påvisar att varje krona som läggs på trafiksäkerhetsarbete ger samhället mer nytta än någon annan alternativ användning av pengarna. Följaktligen fastställs relevansen och den moraliska godtagbarheten hos specifika trafiksäkerhetsmål och insatser på basis av nyttan och kostnadsöverväganden för samhället. Som kort sagt ovan i detta avsnitt, används ofta resultatet av överväganden relaterade till kostnads-nyttan för att berättiga varför utgifter för säkerhet inte är värda att göras ur ett moraliskt, ekonomiskt och samhällsperspektiv. Dessutom är det vanligt att i många länder använda kostnad-nyttoanalys för att fastställa och sätta upp trafiksäkerhetsmål som anses vara ekonomiskt optimala. Förespråkarna för Nollvsionen hävdar att det bland annat att inte är önskvärt att lämna trafiksäkerhetsmålen till kostnads-nyttoberäkningar ur en moralisk synpunkt. Det står i Nollvisionen att det enda moraliskt acceptabla målet för trafiksäkerhetsarbetet är noll dödliga och allvarliga skador. Dessutom, i den utsträckning man känner till effektiva och beprövade strategier bör de genomföras för att rädda människor från att bli dödade eller allvarligt skadade. I allmänhet avvisar förespråkarna för Nollvisionen beslutsfattande baserade på en ren kostnadsnyttoanalys av metodiska och etiska skäl. Nollvisionens syn att dödliga och allvarliga skador i vägsystemet är oacceptabla är moraliskt tilltalande. På samma sätt är kostnads-nyttoanalysen (CBA) främst avsedd att främja ekonomisk effektivitet. I den här artikeln argumenterar vi för att Nollvisionen och kostnads-nyttoanalys är båda baserade på rimliga principer och kan göras kompatibla. Vi identifierar och diskuterar sedan sätt på vilka Nollvisionen och kostnads-nyttoanalysen kan göras kompatibla. I den tredje artikeln undersöker vi policydokument angående trafiksäkerhetsarbete i Addis Ababa för att undersöka hur trafiksäkerhetsproblem faktiskt uppfattas av de som är ansvariga för trafiksäkerhetsarbetet. En viktig egenskap i det nuvarande trafiksäkerhetspr oblemet är att detta problem oproportionerligt påverkar låg- och medelinkomstländer. Dessa länder står för cirka 90 % av dödsolyckorna på vägen, medan de bara äger mindre än 50 % registrerade motorfordon i världen. Den stora omfattningen av dödsolyckor och allvarliga skador i dessa delar av världen visar vikten av att undersöka effektiviteten, verkningsfullheten och rationaliteten av policyer och insatser som främjas i dessa länder. Dessutom är det också viktigt att undersöka trafiksäkerhetsarbetet i dessa delar av världen ur ett normativt perspektiv. Genom att anta Nollvisionens tillvägagångssätt för trafiksäker hetsarbete som en normativ teoretisk ram, bedömer vi trafiksäkerhetsarbetet i denna stad med avseende på dess målsättningsaspekter, problemformulering, strategier och insatser för trafiksäkerhetsarbete och ansvarsbeskrivning för trafiksäkerhet i staden. Vår analys visar både på likheter och skillnader mellan Nollvisionen och Addis Ababas trafiksäkerhetsarbete. Vi hävdar i detta dokument att en förbättring av trafiksäkerheten i staden kräver att man främjar en bredare syn på orsakerna till trafiksäkerhetsproblem och fördelar och tilldelar ansvar till viktiga intressenter som har avsevärt inflytande på vägtrafiksystemets utformning och drift. / <p>QC 20210929</p>
|
58 |
The Relationship Between Family Support and Goal-Setting in a Sample of Court-Involved YouthYannon, Miranda G. 22 December 2022 (has links)
No description available.
|
59 |
Motivation and Goal-Setting in College AthletesCash, Erin 06 May 2009 (has links)
Motivation and goal-setting are important concepts in athletics and sport and exercise psychology. However, little research has compared motivation and goal-setting by gender. The self-determination theory was used and the purpose of this study was to determine if there is a difference between male and female athletes when looking at amotivation, external regulation, identified regulation, intrinsic motivation, and goal-setting.
One hundred and six student-athletes (fifty one males and fifty five females) from a Division I college in Virginia participated in the study. These student-athletes compete in either cross country (n= 7), track (n = 16), field (n= 16), track and cross country (n= 8), track and field (n= 2), track, field and cross country (n= 2), swimming (n= 47), or diving (n= 8). The student-athletes completed two instruments; the Situational Motivation Scale (SIMS) and a goal-setting questionnaire.
The results revealed that there was a significant difference between gender and question number two of the Situational Motivation Scale (“because I’m doing it for my own good.”) There was no significant difference when comparing gender to amotivation, external regulation, identified regulation, and intrinsic motivation. There was no significant finding between gender and the use of goal-setting. Lastly, a significant difference was found on number twelve of the goal-setting questionnaire (“I believe setting goals helps improve my performance”) based on year in college.
In conclusion, there were no significant differences found between male and female athletes when looking at amotivation, external regulation, and intrinsic motivation. Significance was found on one identified regulation question. Females reported that they are participating in the sport –for their own good– more than males. There were no significant differences found between male and female athletes when looking at goal-setting. / Ph. D.
|
60 |
Return to Sport: The Effects of Mindful Self-Compassion and Imagery on Subjective Physical Functioning and Psychological Responses Post-ACL SurgeryClevinger, Kristina J. 08 1900 (has links)
In the current study, I examined the efficacy of mindful self-compassion, imagery, and goal-setting (i.e., treatment as usual) interventions on athletic identity, knee self-efficacy, subjective knee functioning, and perceived injustice, following ACL surgery. Twenty-nine adolescent and young adult athletes participated in the interventions and completed self-report measures assessing each of these constructs prior to their surgery and over seven weeks post-ACL surgery. HLM analyses demonstrated significant decreases in athletic identity and increases in subjective knee functioning from pre-surgery through seven weeks post-surgery. Intervention group further explained these decreases, though no one intervention clearly emerged as more or less beneficial. No significant changes were observed for athletes' ratings of knee self-efficacy or perceived injustice. Limitations and areas for future research are discussed.
|
Page generated in 0.0637 seconds