21 |
PERSON RE-IDENTIFICATION USING RGB-DEPTH CAMERASOliver Moll, Javier 29 December 2015 (has links)
[EN] The presence of surveillance systems in our lives has drastically increased during the last years. Camera networks can be seen in almost every crowded public and private place, which generate huge amount of data with valuable information. The automatic analysis of data plays an important role to extract relevant information from the scene. In particular, the problem of person re-identification is a prominent topic that has become of great interest, specially for the fields of security or marketing. However, there are some factors, such as changes in the illumination conditions, variations in the person pose, occlusions or the presence of outliers that make this topic really challenging. Fortunately, the recent introduction of new technologies such as depth cameras opens new paradigms in the image processing field and brings new possibilities. This Thesis proposes a new complete framework to tackle the problem of person re-identification using commercial rgb-depth cameras. This work includes the analysis and evaluation of new approaches for the modules of segmentation, tracking, description and matching. To evaluate our contributions, a public dataset for person re-identification using rgb-depth cameras has been created.
Rgb-depth cameras provide accurate 3D point clouds with color information. Based on the analysis of the depth information, an novel algorithm for person segmentation is proposed and evaluated. This method accurately segments any person in the scene, and naturally copes with occlusions and connected people. The segmentation mask of a person generates a 3D person cloud, which can be easily tracked over time based on proximity.
The accumulation of all the person point clouds over time generates a set of high dimensional color features, named raw features, that provides useful information about the person appearance. In this Thesis, we propose a family of methods to extract relevant information from the raw features in different ways. The first approach compacts the raw features into a single color vector, named Bodyprint, that provides a good generalisation of the person appearance over time. Second, we introduce the concept of 3D Bodyprint, which is an extension of the Bodyprint descriptor that includes the angular distribution of the color features. Third, we characterise the person appearance as a bag of color features that are independently generated over time. This descriptor receives the name of Bag of Appearances because its similarity with the concept of Bag of Words. Finally, we use different probabilistic latent variable models to reduce the feature vectors from a statistical perspective. The evaluation of the methods demonstrates that our proposals outperform the state of the art. / [ES] La presencia de sistemas de vigilancia se ha incrementado notablemente en los últimos anños. Las redes de videovigilancia pueden verse en casi cualquier espacio público y privado concurrido, lo cual genera una gran cantidad de datos de gran valor. El análisis automático de la información juega un papel importante a la hora de extraer información relevante de la escena. En concreto, la re-identificación de personas es un campo que ha alcanzado gran interés durante los últimos años, especialmente en seguridad y marketing. Sin embargo, existen ciertos factores, como variaciones en las condiciones de iluminación, variaciones en la pose de la persona, oclusiones o la presencia de artefactos que hacen de este campo un reto. Afortunadamente, la introducción de nuevas tecnologías como las cámaras de profundidad plantea nuevos paradigmas en la visión artificial y abre nuevas posibilidades. En esta Tesis se propone un marco completo para abordar el problema de re-identificación utilizando cámaras rgb-profundidad. Este trabajo incluye el análisis y evaluación de nuevos métodos de segmentación, seguimiento, descripción y emparejado de personas. Con el fin de evaluar las contribuciones, se ha creado una base de datos pública para re-identificación de personas usando estas cámaras.
Las cámaras rgb-profundidad proporcionan nubes de puntos 3D con información de color. A partir de la información de profundidad, se propone y evalúa un nuevo algoritmo de segmentación de personas. Este método segmenta de forma precisa cualquier persona en la escena y resuelve de forma natural problemas de oclusiones y personas conectadas. La máscara de segmentación de una persona genera una nube de puntos 3D que puede ser fácilmente seguida a lo largo del tiempo.
La acumulación de todas las nubes de puntos de una persona a lo largo del tiempo genera un conjunto de características de color de grandes dimensiones, denominadas características base, que proporcionan información útil de la apariencia de la persona. En esta Tesis se propone una familia de métodos para extraer información relevante de las características base. La primera propuesta compacta las características base en un vector único de color, denominado Bodyprint, que proporciona una buena generalización de la apariencia de la persona a lo largo del tiempo. En segundo lugar, se introducen los Bodyprints 3D, definidos como una extensión de los Bodyprints que incluyen información angular de las características de color. En tercer lugar, la apariencia de la persona se caracteriza mediante grupos de características de color que se generan independientemente a lo largo del tiempo. Este descriptor recibe el nombre de Grupos de Apariencias debido a su similitud con el concepto de Grupos de Palabras. Finalmente, se proponen diferentes modelos probabilísticos de variables latentes para reducir los vectores de características desde un punto de vista estadístico. La evaluación de los métodos demuestra que nuestras propuestas superan los métodos del estado del arte. / [CAT] La presència de sistemes de vigilància s'ha incrementat notòriament en els últims anys. Les xarxes de videovigilància poden veure's en quasi qualsevol espai públic i privat concorregut, la qual cosa genera una gran quantitat de dades de gran valor. L'anàlisi automàtic de la informació pren un paper important a l'hora d'extraure informació rellevant de l'escena. En particular, la re-identificaciò de persones és un camp que ha aconseguit gran interès durant els últims anys, especialment en seguretat i màrqueting. No obstant, hi ha certs factors, com variacions en les condicions d'il.luminació, variacions en la postura de la persona, oclusions o la presència d'artefactes que fan d'aquest camp un repte. Afortunadament, la introducció de noves tecnologies com les càmeres de profunditat, planteja nous paradigmes en la visió artificial i obri noves possibilitats. En aquesta Tesi es proposa un marc complet per abordar el problema de la re-identificació mitjançant càmeres rgb-profunditat. Aquest treball inclou l'anàlisi i avaluació de nous mètodes de segmentació, seguiment, descripció i emparellat de persones. Per tal d'avaluar les contribucions, s'ha creat una base de dades pública per re-identificació de persones emprant aquestes càmeres.
Les càmeres rgb-profunditat proporcionen núvols de punts 3D amb informació de color. A partir de la informació de profunditat, es defineix i s'avalua un nou algorisme de segmentació de persones. Aquest mètode segmenta de forma precisa qualsevol persona en l'escena i resol de forma natural problemes d'oclusions i persones connectades. La màscara de segmentació d'una persona genera un núvol de punts 3D que pot ser fàcilment seguida al llarg del temps.
L'acumulació de tots els núvols de punts d'una persona al llarg del temps genera un conjunt de característiques de color de grans dimensions, anomenades característiques base, que hi proporcionen informació útil de l'aparença de la persona. En aquesta Tesi es proposen una família de mètodes per extraure informació rellevant de les característiques base. La primera proposta compacta les característiques base en un vector únic de color, anomenat Bodyprint, que proporciona una bona generalització de l'aparença de la persona al llarg del temps. En segon lloc, s'introdueixen els Bodyprints 3D, definits com una extensió dels Bodyprints que inclouen informació angular de les característiques de color. En tercer lloc, l'aparença de la persona es caracteritza amb grups de característiques de color que es generen independentment a llarg del temps. Aquest descriptor reb el nom de Grups d'Aparences a causa de la seua similitud amb el concepte de Grups de Paraules. Finalment, es proposen diferents models probabilístics de variables latents per reduir els vectors de característiques des d'un punt de vista estadístic. L'avaluació dels mètodes demostra que les propostes presentades superen als mètodes de l'estat de l'art. / Oliver Moll, J. (2015). PERSON RE-IDENTIFICATION USING RGB-DEPTH CAMERAS [Tesis doctoral no publicada]. Universitat Politècnica de València. https://doi.org/10.4995/Thesis/10251/59227 / TESIS
|
22 |
A system for modeling social traits in realistic faces with artificial intelligenceFuentes Hurtado, Félix José 14 May 2018 (has links)
Los seres humanos han desarrollado especialmente su capacidad perceptiva para procesar caras y extraer información de las características faciales. Usando nuestra capacidad conductual para percibir rostros, hacemos atribuciones tales como personalidad, inteligencia o confiabilidad basadas en la apariencia facial que a menudo tienen un fuerte impacto en el comportamiento social en diferentes dominios. Por lo tanto, las caras desempeñan un papel fundamental en nuestras relaciones con otras personas y en nuestras decisiones cotidianas.
Con la popularización de Internet, las personas participan en muchos tipos de interacciones virtuales, desde experiencias sociales, como juegos, citas o comunidades, hasta actividades profesionales, como e-commerce, e-learning, e-therapy o e-health. Estas interacciones virtuales manifiestan la necesidad de caras que representen a las personas reales que interactúan en el mundo digital: así surgió el concepto de avatar. Los avatares se utilizan para representar a los usuarios en diferentes escenarios y ámbitos, desde la vida personal hasta situaciones profesionales. En todos estos casos, la aparición del avatar puede tener un efecto no solo en la opinión y percepción de otra persona, sino en la autopercepción, que influye en la actitud y el comportamiento del sujeto. De hecho, los avatares a menudo se emplean para obtener impresiones o emociones a través de expresiones no verbales, y pueden mejorar las interacciones en línea o incluso son útiles para fines educativos o terapéuticos. Por lo tanto, la posibilidad de generar avatares de aspecto realista que provoquen un determinado conjunto de impresiones sociales supone una herramienta muy interesante y novedosa, útil en un amplio abanico de campos.
Esta tesis propone un método novedoso para generar caras de aspecto realistas con un perfil social asociado que comprende 15 impresiones diferentes. Para este propósito, se completaron varios objetivos parciales.
En primer lugar, las características faciales se extrajeron de una base de datos de caras reales y se agruparon por aspecto de una manera automática y objetiva empleando técnicas de reducción de dimensionalidad y agrupamiento. Esto produjo una taxonomía que permite codificar de manera sistemática y objetiva las caras de acuerdo con los grupos obtenidos previamente. Además, el uso del método propuesto no se limita a las características faciales, y se podría extender su uso para agrupar automáticamente cualquier otro tipo de imágenes por apariencia.
En segundo lugar, se encontraron las relaciones existentes entre las diferentes características faciales y las impresiones sociales. Esto ayuda a saber en qué medida una determinada característica facial influye en la percepción de una determinada impresión social, lo que permite centrarse en la característica o características más importantes al diseñar rostros con una percepción social deseada.
En tercer lugar, se implementó un método de edición de imágenes para generar una cara totalmente nueva y realista a partir de una definición de rostro utilizando la taxonomía de rasgos faciales antes mencionada.
Finalmente, se desarrolló un sistema para generar caras realistas con un perfil de rasgo social asociado, lo cual cumple el objetivo principal de la presente tesis.
La principal novedad de este trabajo reside en la capacidad de trabajar con varias dimensiones de rasgos a la vez en caras realistas. Por lo tanto, en contraste con los trabajos anteriores que usan imágenes con ruido, o caras de dibujos animados o sintéticas, el sistema desarrollado en esta tesis permite generar caras de aspecto realista eligiendo los niveles deseados de quince impresiones: Miedo, Enfado, Atractivo, Cara de niño, Disgustado, Dominante, Femenino, Feliz, Masculino, Prototípico, Triste, Sorprendido, Amenazante, Confiable e Inusual.
Los prometedores resultados obtenidos permitirán investigar más a fondo cómo modelar l / Humans have specially developed their perceptual capacity to process faces and to extract information from facial features. Using our behavioral capacity to perceive faces, we make attributions such as personality, intelligence or trustworthiness based on facial appearance that often have a strong impact on social behavior in different domains. Therefore, faces play a central role in our relationships with other people and in our everyday decisions.
With the popularization of the Internet, people participate in many kinds of virtual interactions, from social experiences, such as games, dating or communities, to professional activities, such as e-commerce, e-learning, e-therapy or e-health. These virtual interactions manifest the need for faces that represent the actual people interacting in the digital world: thus the concept of avatar emerged. Avatars are used to represent users in different scenarios and scopes, from personal life to professional situations. In all these cases, the appearance of the avatar may have an effect not only on other person's opinion and perception but on self-perception, influencing the subject's own attitude and behavior. In fact, avatars are often employed to elicit impressions or emotions through non-verbal expressions, and are able to improve online interactions or even useful for education purposes or therapy. Then, being able to generate realistic looking avatars which elicit a certain set of desired social impressions poses a very interesting and novel tool, useful in a wide range of fields.
This thesis proposes a novel method for generating realistic looking faces with an associated social profile comprising 15 different impressions. For this purpose, several partial objectives were accomplished.
First, facial features were extracted from a database of real faces and grouped by appearance in an automatic and objective manner employing dimensionality reduction and clustering techniques. This yielded a taxonomy which allows to systematically and objectively codify faces according to the previously obtained clusters. Furthermore, the use of the proposed method is not restricted to facial features, and it should be possible to extend its use to automatically group any other kind of images by appearance.
Second, the existing relationships among the different facial features and the social impressions were found. This helps to know how much a certain facial feature influences the perception of a given social impression, allowing to focus on the most important feature or features when designing faces with a sought social perception.
Third, an image editing method was implemented to generate a completely new, realistic face from just a face definition using the aforementioned facial feature taxonomy.
Finally, a system to generate realistic faces with an associated social trait profile was developed, which fulfills the main objective of the present thesis.
The main novelty of this work resides in the ability to work with several trait dimensions at a time on realistic faces. Thus, in contrast with the previous works that use noisy images, or cartoon-like or synthetic faces, the system developed in this thesis allows to generate realistic looking faces choosing the desired levels of fifteen impressions, namely Afraid, Angry, Attractive, Babyface, Disgusted, Dominant, Feminine, Happy, Masculine, Prototypical, Sad, Surprised, Threatening, Trustworthy and Unusual.
The promising results obtained in this thesis will allow to further investigate how to model social perception in faces using a completely new approach. / Els sers humans han desenvolupat especialment la seua capacitat perceptiva per a processar cares i extraure informació de les característiques facials. Usant la nostra capacitat conductual per a percebre rostres, fem atribucions com ara personalitat, intel·ligència o confiabilitat basades en l'aparença facial que sovint tenen un fort impacte en el comportament social en diferents dominis. Per tant, les cares exercixen un paper fonamental en les nostres relacions amb altres persones i en les nostres decisions quotidianes.
Amb la popularització d'Internet, les persones participen en molts tipus d'inter- accions virtuals, des d'experiències socials, com a jocs, cites o comunitats, fins a activitats professionals, com e-commerce, e-learning, e-therapy o e-health. Estes interaccions virtuals manifesten la necessitat de cares que representen a les persones reals que interactuen en el món digital: així va sorgir el concepte d'avatar. Els avatars s'utilitzen per a representar als usuaris en diferents escenaris i àmbits, des de la vida personal fins a situacions professionals. En tots estos casos, l'aparició de l'avatar pot tindre un efecte no sols en l'opinió i percepció d'una altra persona, sinó en l'autopercepció, que influïx en l'actitud i el comportament del subjecte. De fet, els avatars sovint s'empren per a obtindre impressions o emocions a través d'expressions no verbals, i poden millorar les interaccions en línia o inclús són útils per a fins educatius o terapèutics. Per tant, la possibilitat de generar avatars d'aspecte realista que provoquen un determinat conjunt d'impressions socials planteja una ferramenta molt interessant i nova, útil en un ampla varietat de camps.
Esta tesi proposa un mètode nou per a generar cares d'aspecte realistes amb un perfil social associat que comprén 15 impressions diferents. Per a este propòsit, es van completar diversos objectius parcials.
En primer lloc, les característiques facials es van extraure d'una base de dades de cares reals i es van agrupar per aspecte d'una manera automàtica i objectiva emprant tècniques de reducció de dimensionalidad i agrupament. Açò va produir una taxonomia que permet codificar de manera sistemàtica i objectiva les cares d'acord amb els grups obtinguts prèviament. A més, l'ús del mètode proposat no es limita a les característiques facials, i es podria estendre el seu ús per a agrupar automàticament qualsevol altre tipus d'imatges per aparença.
En segon lloc, es van trobar les relacions existents entre les diferents característiques facials i les impressions socials. Açò ajuda a saber en quina mesura una determinada característica facial influïx en la percepció d'una determinada impressió social, la qual cosa permet centrar-se en la característica o característiques més importants al dissenyar rostres amb una percepció social desitjada.
En tercer lloc, es va implementar un mètode d'edició d'imatges per a generar una cara totalment nova i realista a partir d'una definició de rostre utilitzant la taxonomia de trets facials abans mencionada.
Finalment, es va desenrotllar un sistema per a generar cares realistes amb un perfil de tret social associat, la qual cosa complix l'objectiu principal de la present tesi.
La principal novetat d'este treball residix en la capacitat de treballar amb diverses dimensions de trets al mateix temps en cares realistes. Per tant, en contrast amb els treballs anteriors que usen imatges amb soroll, o cares de dibuixos animats o sintètiques, el sistema desenrotllat en esta tesi permet generar cares d'aspecte realista triant els nivells desitjats de quinze impressions: Por, Enuig, Atractiu, Cara de xiquet, Disgustat, Dominant, Femení, Feliç, Masculí, Prototípic, Trist, Sorprés, Amenaçador, Confiable i Inusual.
Els prometedors resultats obtinguts en esta tesi permetran investigar més a fons com modelar la percepció social en les cares utilitzant un enfocament complet / Fuentes Hurtado, FJ. (2018). A system for modeling social traits in realistic faces with artificial intelligence [Tesis doctoral no publicada]. Universitat Politècnica de València. https://doi.org/10.4995/Thesis/10251/101943 / TESIS
|
23 |
An approach to coded structured light to obtain three dimensional informationSalvi, Joaquim 16 February 1998 (has links)
The human visual ability to perceive depth looks like a puzzle. We perceive three-dimensional spatial information quickly and efficiently by using the binocular stereopsis of our eyes and, what is mote important the learning of the most common objects which we achieved through living. Nowadays, modelling the behaviour of our brain is a fiction, that is why the huge problem of 3D perception and further, interpretation is split into a sequence of easier problems. A lot of research is involved in robot vision in order to obtain 3D information of the surrounded scene. Most of this research is based on modelling the stereopsis of humans by using two cameras as if they were two eyes. This method is known as stereo vision and has been widely studied in the past and is being studied at present, and a lot of work will be surely done in the future. This fact allows us to affirm that this topic is one of the most interesting ones in computer vision.The stereo vision principle is based on obtaining the three dimensional position of an object point from the position of its projective points in both camera image planes. However, before inferring 3D information, the mathematical models of both cameras have to be known. This step is known as camera calibration and is broadly describes in the thesis. Perhaps the most important problem in stereo vision is the determination of the pair of homologue points in the two images, known as the correspondence problem, and it is also one of the most difficult problems to be solved which is currently investigated by a lot of researchers. The epipolar geometry allows us to reduce the correspondence problem. An approach to the epipolar geometry is describes in the thesis. Nevertheless, it does not solve it at all as a lot of considerations have to be taken into account. As an example we have to consider points without correspondence due to a surface occlusion or simply due to a projection out of the camera scope.The interest of the thesis is focused on structured light which has been considered as one of the most frequently used techniques in order to reduce the problems related lo stereo vision. Structured light is based on the relationship between a projected light pattern its projection and an image sensor. The deformations between the pattern projected into the scene and the one captured by the camera, permits to obtain three dimensional information of the illuminated scene. This technique has been widely used in such applications as: 3D object reconstruction, robot navigation, quality control, and so on. Although the projection of regular patterns solve the problem of points without match, it does not solve the problem of multiple matching, which leads us to use hard computing algorithms in order to search the correct matches.In recent years, another structured light technique has increased in importance. This technique is based on the codification of the light projected on the scene in order to be used as a tool to obtain an unique match. Each token of light is imaged by the camera, we have to read the label (decode the pattern) in order to solve the correspondence problem. The advantages and disadvantages of stereo vision against structured light and a survey on coded structured light are related and discussed. The work carried out in the frame of this thesis has permitted to present a new coded structured light pattern which solves the correspondence problem uniquely and robust. Unique, as each token of light is coded by a different word which removes the problem of multiple matching. Robust, since the pattern has been coded using the position of each token of light with respect to both co-ordinate axis. Algorithms and experimental results are included in the thesis. The reader can see examples 3D measurement of static objects, and the more complicated measurement of moving objects. The technique can be used in both cases as the pattern is coded by a single projection shot. Then it can be used in several applications of robot vision.Our interest is focused on the mathematical study of the camera and pattern projector models. We are also interested in how these models can be obtained by calibration, and how they can be used to obtained three dimensional information from two correspondence points. Furthermore, we have studied structured light and coded structured light, and we have presented a new coded structured light pattern. However, in this thesis we started from the assumption that the correspondence points could be well-segmented from the captured image. Computer vision constitutes a huge problem and a lot of work is being done at all levels of human vision modelling, starting from a)image acquisition; b) further image enhancement, filtering and processing, c) image segmentation which involves thresholding, thinning, contour detection, texture and colour analysis, and so on. The interest of this thesis starts in the next step, usually known as depth perception or 3D measurement.
|
24 |
Estudi fonamental i aplicat de l'etapa d'eliminació de tinta per flotacióPresta Masó, Susanna 14 July 2006 (has links)
La tesi realitza un estudi detallat dels principals processos que tenen lloc durant l'eliminació de tinta tòner per flotació.L'estudi del procés d'adhesió de tinta a la superfície de bombolles d'aire s'ha realitzat mitjançant visió artificial. Els resultats obtinguts han mostrat que un excés de tensioactiu provoca una disminució de la quantitat de tinta unida a la bombolla d'aire i per tant una disminució de l'eficàcia del procés de flotació. La caracterització de les bombolles d'aire presents en una cel·la de flotació ha posat de manifest que tant el cabal d'aire com la velocitat de l'agitador configuren la distribució de diàmetres final. L'estudi del procés d'eliminació de tinta per flotació en absència de fibres cel·lulòsiques ha mostrat que les variables físico-químiques estudiades són les que tenen una major influència en el procés d'eliminació de tinta tòner per flotació.Finalment s'han addicionat fibres cel·lulòsiques a la suspensió. S'ha pogut comprovar que s'aconsegueix una bona eliminació de tinta sempre i quan les condicions hidrodinàmiques siguin les adequades. / First of all the adhesion of ink particles to air bubbles surface was studied by means of artificial vision. Results obtained showed that an excess of surfactant decreases ink adsorption decreasing flotation efficiency. Air bubbles created in a lab-scale flotation cell were characterized by means of artificial vision. Results showed that air flow and agitation rate configure the final air bubble distribution.Ink removal from a flotation cell was studied without the presence of cellulose fibers. Results obtained showed that the physico-chemical variables studied had a major influence on ink removal than hydrodynamic variables studied.Finally, cellulose fibers were added to the suspension. Results obtained showed that it was possible to obtain good flotation results provided that the hydrodynamic conditions were carefully adjusted.
|
25 |
Implementação de um sistema de medição de ângulos para alinhamento de direção veicular usando visão computacional / Implementation of an angle measurement system for vehicular steering alignment using computer visionRojas Rojas, Oscar Ernesto, 1987- 22 August 2018 (has links)
Orientador: Paulo Roberto Gardel Kurka / Dissertação (mestrado) - Universidade Estadual de Campinas, Faculdade de Engenharia Mecânica / Made available in DSpace on 2018-08-22T04:30:40Z (GMT). No. of bitstreams: 1
RojasRojas_OscarErnesto_M.pdf: 6796048 bytes, checksum: b8ed20ae8705d42b0bf18085a62d0b64 (MD5)
Previous issue date: 2013 / Resumo: Este trabalho tem como finalidade a implementação de um método de medição de ângulos de alinhamento de direção veicular, baseado em imagens estereoscópicas. São desenvolvidas soluções de processamento e análise de imagens, bem como a sua integração em um programa gerenciador da tarefa de medição dos ângulos. A implementação do programa de gerenciamento é feita utilizando os conceitos model-view-control (MVC) e programação orientada a objetos. Utilizam-se os pacotes de código livre framework C++ Qt®, Armadillo, OpenCV e DOxygen. São apresentados resultados de operação do sistema utilizando imagens virtuais e reais. / Abstract: The main objective of this work is the implementation of a measuring methodology to obtain the angles of alignment of the steering mechanism of a car, based on stereoscopic images. Solutions for image processing and analysis are proposed and implemented in the form of integrated operating software. Implementation of the software is done using the MVC (Model-View-Controller) and OOP (Object Oriented Programming) concepts. Free software packages are used, such as the Qt® C++ Framework, Armadillo, OpenCV and DOxygen. Results from the use of the operating software are presented, using virtual and real images. / Mestrado / Mecanica dos Sólidos e Projeto Mecanico / Mestre em Engenharia Mecânica
|
26 |
Cellular Nonlinear Networks: optimized implementation on FPGA and applications to roboticsAlbó Canals, Jordi 18 June 2012 (has links)
L'objectiu principal d'aquesta tesi consisteix a estudiar la factibilitat d'implementar un sensor càmera CNN amb plena funcionalitat basat en FPGA de baix cost adequat per a aplicacions en robots mòbils. L'estudi dels fonaments de les xarxes cel•lulars no lineals (CNNs) i la seva aplicació eficaç en matrius de portes programables (FPGAs) s'ha complementat, d'una banda amb el paral•lelisme que s'estableix entre arquitectura multi-nucli de les CNNs i els eixams de robots mòbils, i per l'altre banda amb la correlació dinàmica de CNNs i arquitectures memristive. A més, els memristors es consideren els substituts dels futurs dispositius de memòria flash per la seva capacitat d'integració d'alta densitat i el seu consum d'energia prop de zero.
En el nostre cas, hem estat interessats en el desenvolupament d’FPGAs que han deixat de ser simples dispositius per a la creació ràpida de prototips ASIC per esdevenir complets dispositius reconfigurables amb integració de la memòria i els elements de processament general. En particular, s'han explorat com les arquitectures implementades CNN en FPGAs poden ser optimitzades en termes d’àrea ocupada en el dispositiu i el seu consum de potència. El nostre objectiu final ens ah portat a implementar de manera eficient una CNN-UM amb complet funcionament a un baix cost i baix consum sobre una FPGA amb tecnología flash.
Per tant, futurs estudis sobre l’arquitectura eficient de la CNN sobre la FPGA i la interconnexió amb els robots comercials disponibles és un dels objectius d'aquesta tesi que se seguiran en les línies de futur exposades en aquest treball. / El objetivo principal de esta tesis consiste en estudiar la factibilidad de implementar un sensor cámara CNN con plena funcionalidad basado en FPGA de bajo coste adecuado para aplicaciones en robots móviles. El estudio de los fundamentos de las redes celulares no lineales (CNNs) y su aplicación eficaz en matrices de puertas programables (FPGAs) se ha complementado, por un lado con el paralelismo que se establece entre arquitectura multi -núcleo de las CNNs y los enjambres de robots móviles, y por el otro lado con la correlación dinámica de CNNs y arquitecturas memristive. Además, los memristors se consideran los sustitutos de los futuros dispositivos de memoria flash por su capacidad de integración de alta densidad y su consumo de energía cerca de cero.
En nuestro caso, hemos estado interesados en el desarrollo de FPGAs que han dejado de ser simples dispositivos para la creación rápida de prototipos ASIC para convertirse en completos dispositivos reconfigurables con integración de la memoria y los elementos de procesamiento general. En particular, se han explorado como las arquitecturas implementadas CNN en FPGAs pueden ser optimizadas en términos de área ocupada en el dispositivo y su consumo de potencia. Nuestro objetivo final nos ah llevado a implementar de manera eficiente una CNN-UM con completo funcionamiento a un bajo coste y bajo consumo sobre una FPGA con tecnología flash.
Por lo tanto, futuros estudios sobre la arquitectura eficiente de la CNN sobre la FPGA y la interconexión con los robots comerciales disponibles es uno de los objetivos de esta tesis que se seguirán en las líneas de futuro expuestas en este trabajo. / The main goal of this thesis consists in studying the feasibility to implement a full-functionality CNN camera sensor based on low-cost FPGA device suitable for mobile robotic applications. The study of Cellular Nonlinear Networks (CNNs) fundamentals and its efficient implementation on Field Programmable Gate Arrays (FPGAs) has been complemented, on one side with the parallelism established between multi-core CNN architecture and swarm of mobile robots, and on the other side with the dynamics correlation of CNNs and memristive architectures. Furthermore, memristors are considered the future substitutes of flash memory devices because of its capability of high density integration and its close to zero power consumption.
In our case, we have been interested in the development of FPGAs that have ceased to be simple devices for ASIC fast prototyping to become complete reconfigurable devices embedding memory and processing elements. In particular, we have explored how the CNN architectures implemented
on FPGAs can be optimized in terms of area occupied on the device or power consumption. Our final accomplishment has been implementing efficiently a fully functional reconfigurable CNN-UM on a low-cost low-power FPGA based on flash technology.
Therefore, further studies on an efficient CNN architecture on FPGA and interfacing it with commercially-available robots is one of the objectives of this thesis that will be followed in the future directions exposed in this work.
|
27 |
Analysis Design and Implementation of Artificial Intelligence Techniques in Edge Computing EnvironmentsHernández Vicente, Daniel 27 March 2023 (has links)
Tesis por compendio / [ES] Edge Computing es un modelo de computación emergente basado en acercar el procesamiento a los dispositivos de captura de datos en las infraestructuras Internet of things (IoT). Edge computing mejora, entre otras cosas, los tiempos de respuesta, ahorra anchos de banda, incrementa la seguridad de los servicios y oculta las caídas transitorias de la red. Este paradigma actúa en contraposición a la ejecución de servicios en entornos cloud y es muy útil cuando se desea desarrollar soluciones de inteligencia artificial (AI) que aborden problemas en entornos de desastres naturales, como pueden ser inundaciones, incendios u otros eventos derivados del cambio climático. La cobertura de estos escenarios puede resultar especialmente difícil debido a la escasez de infraestructuras disponibles, lo que a menudo impide un análisis de los datos basado en la nube en tiempo real. Por lo tanto, es fundamental habilitar técnicas de IA que no dependan de sistemas de cómputo externos y que puedan ser embebidas en dispositivos de móviles como vehículos aéreos no tripulados (VANT), para que puedan captar y procesar información que permita inferir posibles situaciones de emergencia y determinar así el curso de acción más adecuado de manera autónoma.
Históricamente, se hacía frente a este tipo de problemas utilizando los VANT como dispositivos de recogida de datos con el fin de, posteriormente, enviar esta información a la nube donde se dispone de servidores capacitados para analizar esta ingente cantidad de información. Este nuevo enfoque pretende realizar todo el procesamiento y la obtención de resultados en el VANT o en un dispositivo local complementario. Esta aproximación permite eliminar la dependencia de un centro de cómputo remoto que añade complejidad a la infraestructura y que no es una opción en escenarios específicos, donde las conexiones inalámbricas no cumplen los requisitos de transferencia de datos o son entornos en los que la información tiene que obtenerse en ese preciso momento, por requisitos de seguridad o inmediatez.
Esta tesis doctoral está compuesta de tres propuestas principales. En primer lugar se plantea un sistema de despegue de enjambres de VANTs basado en el algoritmo de Kuhn Munkres que resuelve el problema de asignación en tiempo polinómico. Nuestra evaluación estudia la complejidad de despegue de grandes enjambres y analiza el coste computacional y de calidad de nuestra propuesta. La segunda propuesta es la definición de una secuencia de procesamiento de imágenes de catástrofes naturales tomadas desde drones basada en Deep learning (DL). El objetivo es reducir el número de imágenes que deben procesar los servicios de emergencias en la catástrofe natural para poder tomar acciones sobre el terreno de una manera más rápida. Por último, se utiliza un conjunto de datos de imágenes obtenidas con VANTs y relativas a diferentes inundaciones, en concreto, de la DANA de 2019, cedidas por el Ayuntamiento de San Javier, ejecutando un modelo DL de segmentación semántica que determina automáticamente las regiones más afectadas por las lluvias (zonas inundadas).
Entre los resultados obtenidos se destacan los siguientes: 1- la mejora drástica del rendimiento del despegue vertical coordinado de una red de VANTs. 2- La propuesta de un modelo no supervisado para la vigilancia de zonas desconocidas representa un avance para la exploración autónoma mediante VANTs. Esto permite una visión global de una zona concreta sin realizar un estudio detallado de la misma. 3- Por último, un modelo de segmentación semántica de las zonas inundadas, desplegado para el procesamiento de imágenes en el VANTs, permite la obtención de datos de inundaciones en tiempo real (respetando la privacidad) para una reconstrucción virtual fidedigna del evento.
Esta tesis ofrece una propuesta para mejorar el despegue coordinado de drones y dotar de capacidad de procesamiento de algoritmos de deep learning a dispositivos edge, más concretamente UAVs autónomos. / [CA] Edge Computing és un model de computació emergent basat a acostar el processament als dispositius de captura de dades en les infraestructures Internet of things (IoT). Edge computing millora, entre altres coses, els temps de resposta, estalvia amplades de banda, incrementa la seguretat dels serveis i oculta les caigudes transitòries de la xarxa. Aquest paradigma actua en contraposició a l'execució de serveis en entorns cloud i és molt útil quan es desitja desenvolupar solucions d'intel·ligència artificial (AI) que aborden problemes en entorns de desastres naturals, com poden ser inundacions, incendis o altres esdeveniments derivats del canvi climàtic. La cobertura d'aquests escenaris pot resultar especialment difícil a causa de l'escassetat d'infraestructures disponibles, la qual cosa sovint impedeix una anàlisi de les dades basat en el núvol en temps real. Per tant, és fonamental habilitar tècniques de IA que no depenguen de sistemes de còmput externs i que puguen ser embegudes en dispositius de mòbils com a vehicles aeris no tripulats (VANT), perquè puguen captar i processar informació per a inferir possibles situacions d'emergència i determinar així el curs d'acció més adequat de manera autònoma.
Històricament, es feia front a aquesta mena de problemes utilitzant els VANT com a dispositius de recollida de dades amb la finalitat de, posteriorment, enviar aquesta informació al núvol on es disposa de servidors capacitats per a analitzar aquesta ingent quantitat d'informació. Aquest nou enfocament pretén realitzar tot el processament i l'obtenció de resultats en el VANT o en un dispositiu local complementari. Aquesta aproximació permet eliminar la dependència d'un centre de còmput remot que afig complexitat a la infraestructura i que no és una opció en escenaris específics, on les connexions sense fils no compleixen els requisits de transferència de dades o són entorns en els quals la informació ha d'obtindre's en aqueix precís moment, per requisits de seguretat o immediatesa.
Aquesta tesi doctoral està composta de tres propostes principals. En primer lloc es planteja un sistema d'enlairament d'eixams de VANTs basat en l'algorisme de Kuhn Munkres que resol el problema d'assignació en temps polinòmic. La nostra avaluació estudia la complexitat d'enlairament de grans eixams i analitza el cost computacional i de qualitat de la nostra proposta. La segona proposta és la definició d'una seqüència de processament d'imatges de catàstrofes naturals preses des de drons basada en Deep learning (DL).L'objectiu és reduir el nombre d'imatges que han de processar els serveis d'emergències en la catàstrofe natural per a poder prendre accions sobre el terreny d'una manera més ràpida. Finalment, s'utilitza un conjunt de dades d'imatges obtingudes amb VANTs i relatives a diferents inundacions, en concret, de la DANA de 2019, cedides per l'Ajuntament de San Javier, executant un model DL de segmentació semàntica que determina automàticament les regions més afectades per les pluges (zones inundades).
Entre els resultats obtinguts es destaquen els següents: 1- la millora dràstica del rendiment de l'enlairament vertical coordinat d'una xarxa de VANTs. 2- La proposta d'un model no supervisat per a la vigilància de zones desconegudes representa un avanç per a l'exploració autònoma mitjançant VANTs. Això permet una visió global d'una zona concreta sense realitzar un estudi detallat d'aquesta. 3- Finalment, un model de segmentació semàntica de les zones inundades, desplegat per al processament d'imatges en el VANTs, permet l'obtenció de dades d'inundacions en temps real (respectant la privacitat) per a una reconstrucció virtual fidedigna de l'esdeveniment. / [EN] Edge Computing is an emerging computing model based on bringing data processing and storage closer to the location needed to improve response times and save bandwidth. This new paradigm acts as opposed to running services in cloud environments and is very useful in developing artificial intelligence (AI) solutions that address problems in natural disaster environments, such as floods, fires, or other events of an adverse nature. Coverage of these scenarios can be particularly challenging due to the lack of available infrastructure, which often precludes real-time cloud-based data analysis. Therefore, it is critical to enable AI techniques that do not rely on external computing systems and can be embedded in mobile devices such as unmanned aerial vehicles (UAVs) so that they can capture and process information to understand their context and determine the appropriate course of action independently.
Historically, this problem was addressed by using UAVs as data collection devices to send this information to the cloud, where servers can process it. This new approach aims to do all the processing and get the results on the UAV or a complementary local device. This approach eliminates the dependency on a remote computing center that adds complexity to the infrastructure and is not an option in specific scenarios where wireless connections do not meet the data transfer requirements. It is also an option in environments where the information has to be obtained at that precise moment due to security or immediacy requirements.
This study consists of three main proposals. First, we propose a UAV swarm takeoff system based on the Kuhn Munkres algorithm that solves the assignment problem in polynomial time. Our evaluation studies the takeoff complexity of large swarms and analyzes our proposal's computational and quality cost. The second proposal is the definition of a Deep learning (DL) based image processing sequence for natural disaster images taken from drones to reduce the number of images processed by the first responders in the natural disaster. Finally, a dataset of images obtained with UAVs and related to different floods is used to run a semantic segmentation DL model that automatically determines the regions most affected by the rains (flooded areas).
The results are 1- The drastic improvement of the performance of the coordinated vertical take-off of a network of UAVs. 2- The proposal of an unsupervised model for the surveillance of unknown areas represents a breakthrough for autonomous exploration by UAVs. This allows a global view of a specific area without performing a detailed study. 3- Finally, a semantic segmentation model of flooded areas, deployed for image processing in the UAV, allows obtaining real-time flood data (respecting privacy) for a reliable virtual reconstruction of the event.
This thesis offers a proposal to improve the coordinated take-off of drones, to provide edge devices with deep learning algorithms processing capacity, more specifically autonomous UAVs, in order to develop services for the surveillance of areas affected by natural disasters such as fire detection, segmentation of flooded areas or detection of people in danger. Thanks to this research, services can be developed that enable the coordination of large arrays of drones and allow image processing without needing additional devices. This flexibility makes our approach a bet for the future and thus provides a development path for anyone interested in deploying an autonomous drone-based surveillance and actuation system. / I would like to acknowledge the project Development of
High-Performance IoT Infrastructures against Climate Change based on
Artificial Intelligence (GLOBALoT). Funded by Ministerio de Ciencia e
Innovación (RTC2019-007159-5), of which this thesis is part. / Hernández Vicente, D. (2023). Analysis Design and Implementation of Artificial Intelligence Techniques in Edge Computing Environments [Tesis doctoral]. Universitat Politècnica de València. https://doi.org/10.4995/Thesis/10251/192605 / Compendio
|
Page generated in 0.1394 seconds