Spelling suggestions: "subject:"blood inundation"" "subject:"flood inundation""
11 |
A Study On Flood Management Practices For GuzelyurtSahin, Erdal 01 August 2012 (has links) (PDF)
This study deals with the investigation of characteristics of a flash flood and development of design of flood mitigation facilities occurred in Gü / zelyurt in North Cyprus on 18th of January, 2010 and development of design of flood mitigation facilities. Hydrologic and hydraulic modeling of this flood event has been utilized to develop solutions for preventing the region from the flood. Topographical maps and soil properties are used in hydrological modeling. The data are inserted into a geographical information system program (ARC-GIS) where basin properties are obtained. Since there is no any stream flow gauging station along the creeks in the study area, the synthetic unit hydrograph is developed by using Soil Conversation Service Method to obtain design flood hydrographs. In hydraulic modeling, the cross-section data of Fabrika Creek and Bostanci Creek are taken by using global navigation satellite system (GNSS) device and total station. These data are entered into the HEC-RAS program. Flood inundation maps are generated for both creeks. After hydrological and hydraulic modeling, two solutions are proposed. The first one is to build a detention basin for storing water and a lateral channel.
for diverting extra flow from Bostanci Creek to Fabrika Creek. The second solution is to build a lateral channel from Bostanci Creek to Gü / zelyurt Dam for diverting all water during a flood event. Based on hydrologic, hydraulic, and cost analysis, the first solution is accepted to be the feasible solution. In addition, flow carrying capacities of the creeks are improved.
|
12 |
Flood Mapping: Assessing the uncertainty associated with flood inundation modelling. A case study of the Mora River, Sweden / Översvämningskartering: Bedömning av osäkerheter relaterat till modellering av översvämningar. En fallstudie av Moraån, SverigeÅberg, Isabelle January 2017 (has links)
Expansion of cities and major infrastructure projects lead to changes in land use and river flows. The probability of flooding is expected to increase in the future as a result of these changes in combination with climate change. Hydraulic models can be used to obtain simulated water levels to investigate the risk of flooding and identify areas that might potentially be flooded due to climate change. Since a model is a simplification of the reality it is important to be aware of a model’s uncertainties. A part of this study is therefore aimed to perform a sensitivity analysis to determine which parameter has the largest impact on the model result and has to be treated more careful and accurately. In this study the 1-dimensional flow model Hydrologic Engineering Center-River Analysis System (HEC-RAS) were assed to simulate predicted water levels within the studied river. Topographic data was used to draw cross sections in Geographic Information Systems (GIS) with additional tools of HEC-GeoRAS, in order to get information about the streams geometry. The purpose of doing a sensitivity analysis was attained by investigating changes of the model results when changing different input parameters. This work is based on a reach along Mora river, in Södertälje, Sweden, as a case study. The sensitivity analysis indicate that the number of cross sections has a significant effect when simulating water levels of low flows and that the absolute error of simulated water levels increases as the average spacing between cross sections increases. The second part of the study aims to examine the effects of climate change and how it will affect water levels for the studied river. The results of the study showed that simulated water levels with flows of 100, 200 and 500 years return periods stay within the river channel and do not indicate flooded areas. The results also showed that a backwater effect due to sea level rise would affect the water levels in the stream up to a specific critical point along the studied reach. The lower reach indicated results to contain more uncertain region, where floodplain delineation changed easily as the number of cross section was changed. It is therefore important to identify the areas where uncertainties can be more critical for the results. Because of the uncertainties associated to the model used, it is important to notice that the results of this work correspond particularly to the case study in Mora River. / Studien genomförs inom Ostlänken, som är den första delsträckan av en ny höghastighetsjärnväg mellan Järna och Linköping. Bebyggelse och stora infrastrukturprojekt kommer förändra markanvändning och flöden i vattendrag. I följd av dessa förändringar, tillsammans med framtidens förändrade klimat, kommer risken för översvämningar kunna öka. För att undersöka riskerna för översvämningar och kartlägga områden som riskerar att översvämmas är en hydraulisk modell ett verktyg som kan användas. Då en modell endast är en förenkling av verkligheten och påverkas av flera olika parametrar är det viktigt att vara medveten om modellers osäkerheter. För att få modellen att efterlikna verkligheten så bra som möjligt kan det vara bra att veta vilka parametrar som har störst inverkan på modellens resultat och som bör bearbetas mer noggrant. Därmed är en del av studiens syfte att göra en känslighetsanalys för att utreda vilka modellparametrar och indata som påverkar modellresultaten, med fokus på att analysera simulerade vattennivåer. Känslighetsanalysen utförs genom en fallstudie över Moraån, där den endimensionella flödesmodellen HEC-RAS används för att beräkna vattendragets vattennivåer. Den andra delen av studiens syfte är att undersöka om hur framtidens klimatförändringar kommer kunna påverka det studerade området. En effekt av framtidens förändrade klimat är stigande havsnivåer som leder till ökad risk för översvämning vid kustnära områden. Till följd av dämningseffekter kommer de stigande havsnivåerna även ge ökade vattennivåer uppströms vattendragen, och beroende på vattendragens egenskaper och geometri kommer vattendrag längs med kusten att påverkas på olika sätt. För att undersöka riskerna för översvämningar i ett framtida klimat har modeller med olika klimatscenarios byggts upp där stigande havsnivåer kombinerats med flöden av varierande återkomsttider.
|
13 |
Mapping Uncertainties – A case study on a hydraulic model of the river Voxnan.Andersson, Sara January 2015 (has links)
This master thesis gives an account for the numerous uncertainties that prevail one-dimensional hydraulic models and flood inundation maps, as well as suitable assessment methods for different types of uncertainties. A conducted uncertainty assessment on the river Voxnan in Sweden has been performed. The case study included the calibra-tion uncertainty in the spatially varying roughness coefficient and the boundary condi-tion uncertainty in the magnitude of a 100-year flood, in present and future climate conditions. By combining a scenario analysis, GLUE calibration method and Monte Carlo analysis, the included uncertainties with different natures could be assessed. Significant uncer-tainties regarding the magnitude of a 100-year flood from frequency analysis was found. The largest contribution to the overall uncertainty was given by the variance between the nine global climate models, emphasizing the importance of including projections from an ensemble of models in climate change studies. Furthermore, the study gives a methodological example on how to present uncertainty estimates visually in probabilistic flood inundation maps. The conducted method of how the climate change uncertainties, scenarios and models, were handled in frequency analysis is also suggested to be a relevant result of the study.
|
14 |
Computational Flood Modeling and Visual AnalysisJohnson, Donald W 07 May 2016 (has links)
This dissertation introduces FESM (Flood Event Simulation Model), a Geographic Information System (GIS) tool designed for use on gaged river systems that can be used to guide logistic support during disaster events. FESM rapidly generates flood predictions using elevation data from real-world sensors or generated by other models. Verification and validation data for FESM are provided. In order to construct a visualization system for interacting with FESM outputs, single buffer and dual buffer techniques for moving massive datasets to the GPU for processing using OpenCL were rigorously tested and timed, and an analysis of the costs/benefits of using buffers or images was conducted. Finally, DRO (Dynamic Raster Overlay), a visualization system for analysis of datasets composed of multiple overlapping flood maps is introduced, and expert feedback is provided on the effectiveness of DRO with selected case studies.
|
15 |
Flood Risk Mapping in Africa: Exploring the Potentials and Limitations of SRTM Data in the Lower Limpopo, Mozambique / Kartläggning av översvämningsrisk i Afrika:En undersökning av möjligheter ochbegränsningar med SRTM-data i Nedre Limpopobassängen, MocambiqueBastviken, Paulina January 2016 (has links)
Many regions in Africa are presently faced with an increasing flood risk due to impending climate change and population growth. One useful mitigation strategy to decrease this risk would be to map it, so that urban planning, warnings systems and emergency response subsequently could be designed to reduce societal vulnerability. This is, however, not widely feasible on the African continent, as developing countries often lack access to the topography and discharge data required to produce high- quality flood risk maps. To seek a way around this problem, on-going research is investigating the possibility of obtaining alternative model inputs, by using global datasets of elevation, derived from remote sensing, and methods to estimate flood flows. This thesis presents a case study within this context where the aim was to determine the accuracy of an African catchment-scale flood map, produced with the satellite product SRTM (Shuttle Radar Topography Mission) as topography input, and to explore the potentials and limitations of such a model scheme. Two high-magnitude floods, occurring in year 2000 and 2013 in the Lower Limpopo Basin (Mozambique), were modelled for inundation extent, using a no-channel 2D model built for the LISFLOOD-FP flood modelling software. Flood water levels were also simulated to assess the models vertical performance. Model outcomes were evaluated against satellite imagery and recordings of high watermarks, adjusting the value representing the roughness of the floodplain to optimize flood extent correspondence. Due to different hydrograph dynamics, simulations of the two floods required different values of roughness (0.02 and 0.09 s m-1/3) to reach maximum accuracy (F = 0.59 and 0.64, respectively). However, the results also indicated that a model calibrated with a flood of relatively low return period potentially could be used to map rare flood events. Simulation inaccuracies were mainly attributed to (1) reservoirs and streams, temporarily connecting to the river system during high flow conditions, (2) limitations of the topography data, in terms of recognizing riverbed geometry and floodplain micro-topography, and (3) cloud cover, reducing the accuracy of flood extent reference data. The vertical simulation accuracy, with an average error of ± 2 m, was well within the uncertainty bounds of input data. Errors were in this case ascribed the SRTM’s representation of high slope terrain and possible radar speckles in urban areas. The findings of this study indicate that there is high potential in using SRTM data for mapping of high-magnitude flood risk in Africa, but also that consideration to river system complexity is crucial. / Många områden i Afrika står för närvarande inför en ökad översvämningsrisk på grund avklimatförändringar och befolkningstillväxt. En användbar strategi att minska denna risk skulle vara att kartlägga den, så att stadsplanering, varningssystem och respons vid nödsituationer därefter skulle kunna utformas till att begränsa samhällets sårbarhet. Detta är dock inte möjligt på bred front över Afrikas kontinent, då utvecklingsländer ofta saknar det data av topografi och vattenflöde som behövs för producera högkvalitativa översvämningsriskkartor. För att försöka hitta ett sätt att kringgå detta problem undersöker pågående forskning möjligheten att generera alternativ modelleringsinput, från globalt tillgängligt höjddata, insamlat av satelliter, och metoder att uppskatta översvämningsflöden. Denna uppsats presenterar en fallstudie inom denna kontext där syftet var att bestämma kvalitén hos en översvämningskarta över ett Afrikanskt avrinningsområde, producerad med satellitprodukten SRTM (Shuttle Radar Topography Mission) som topografiinput, och att utforska möjligheterna och begränsningarna med en sådan karteringsmodell. Två stora översvämningar, vilka inträffade år 2000 och 2013 i Nedre Limpopobassängen (Mocambique), simulerades för utbredning med hjälp av en 2D- model utan flodfåra byggd för modelleringsprogrammet LISFLOOD-FP. Vattennivåer simulerade också för att kunna bedöma modellens vertikala prestation. Resultaten jämfördes med satellitbilder och dokumenterade höga vattenmärken (observerade på t ex. husfasader), samtidigt som flodplanets flödesmotstånd justerades för att optimera överensstämmelsen. Då översvämningarna var av olika karaktär behövdes olika flödesmotstånd (0.02 and 0.09 s m-1/3) för att maximal kvalité på respektive översvämningskarta skulle uppnås. Denna kvalité beräknades till 0.59 och 0.64, på en index-skala (F) där 1.00 motsvarar en perfekt simulering. Trots olika optimala flödesmotstånd antydde resultaten även att en modell kalibrerad med en relativt frekvent återkommande översvämning möjligtvis kan användas till att kartlägga sällsynta översvämningar. Avvikelserna mellan dokumenterad och simulerad översvämningsutbredning tillskrevs i huvudsak: (1) sjöar och vattendrag som temporärt ansluter till flodsystemet under höga flöden, (2) begränsningar i topografidatat gällande att fånga flodens geometri och flodplanets mikro-topografi samt (3) moln som skymmer översvämningarna i referensdatat och minskar dess sanningshalt. Vattennivåer simulerades med ett genomsnittligt fel av±2 m, vilket med marginal ligger inom inputdatats totala osäkerhetsram. Avvikelserna troddes i detta fall bero på SRTM-datats representation av sluttande terräng och möjliga radarfläckar (reflektioner) i urbana områden. Resultaten i denna studie indikerar att det ligger stor potential i att använda SRTM- data för att kartlägga risken för stora översvämningar i Afrika, men belyser också vikten av attuppmärksamhet ges till flodsystems komplexitet.
|
16 |
The Usability of Remote Sensing Data for Flood Inundation Modelling: a Case Study of the Mississippi River / Användbarheten av fjärranalysdata för översvämningsmodellering: en fallstudie av Mississippifloden, USAHorgby, Åsa January 2015 (has links)
The probability and impact of flooding is projected to increase in the future. This is due to climate and land-use changes (e.g. urbanization) in addition to the ongoing socioeconomic development of many floodplain areas. Exploiting the increasing availability of satellite data for flood inundation modelling will allow mapping floods in remote, data-poor areas to lower costs, and thereby make it possible to estimate flood risks in areas that today lack the economic resources needed for supporting risk assessment. In this context, this study has investigated the potentials and limitations of using low-cost, global remote sensing data (i.e. SRTM) to support flood inundation modelling. To this end, a case study of a river reach along the Mississippi was exploited. In particular, two flood inundation models were built by using the same 2D hydraulic model code (LISFLOOD-FP), but with two different topographical inputs, i.e. high quality/accuracy LiDAR topography data and the freely available SRTM topography data. The LiDAR data was lowered to the same resolution as the SRTM data and the two models were run with the resolution of 83x83 m2 . Thereafter, the models were compared by simulating two historical flood events of different magnitude. The comparison of the two models showed that flood inundation modelling with satellite data is more accurate (closer to the reference model, i.e. LiDAR-based model) for the higher magnitude flood event than for the lower magnitude flood event. This was attributed to the relatively reduced importance of micro topography during bigger flood events. An area-based performance measure gave a value of the correspondence (i.e. the fit) between the predicted flood extents for the two models. The areas/pixels were reclassified in ARC GIS to flooded or dry. Thereafter, areas flooded in both the LiDAR and the SRTM simulations were divided by the sum of the areas flooded in both or in one of the simulations (LiDAR or SRTM). From this procedure the fit could be determined, where a fit of 100 % would mean that the simulations had predicted the same flood extents. For the high magnitude flood event simulated in this study, the fit in terms of flood extent between the LiDAR-based and the SRTM-based model was 72 %, while the fit for the smaller flood was only 38 %. In this study, model calibration was preformed manually because of limited availability of time and computational power. However, this is not considered a major limitation as the work does not aim to make a faultless model of this river reach of the Mississippi, but rather to determine the potentials and limitations of SRTM topography data in supporting flood inundation modelling. Additional studies of rivers systems with different properties, flood magnitudes, vegetation covers and river scales should be conducted, to further validate the usability of remote sensing data for flood inundation modelling. / Stora områden runt om i världen har problem med översvämningar, som står för 40 % av alla dödsfall orsakade av naturkatastrofer. Det är troligt att risken för översvämningar kommer att öka i framtiden på grund av klimatförändringar och ändrad landanvändning, som till exempel urbanisering. Ett problem är att det ofta är dyrt att göra kartor som beskriver översvämningsrisker och därför finns det många områden där kunskap om riskerna saknas. I denna studie har det undersökts huruvida det är möjligt att använda globala fjärranalysdata (data från satelliter) för översvämningsmodellering. Detta skulle möjliggöra framställandet av kartor över översvämningsrisker till en låg kostnad, och därmed nå ut till områden där idag inte finns ekonomiska resurser nog för detta. En fallstudie har gjorts av en sträcka utmed Mississippifloden (USA) och två översvämningsmodeller har byggts genom att använda samma hydrauliska modelleringskod (LISFLOOD-FP). Skillnaden mellan modellerna var att den ena modellen byggdes med hjälp av LiDAR-topografidata, medan den andra modellen baserades på gratis SRTMtopografidata. LiDAR-data är högkvalitativt och högupplöst data (1 meter upplösning) insamlat från flygplan med hjälp av laser. SRTM-data har endast 30-90 meters upplösning (83 meter inom fallstudieområdet) och är insamlat av satelliter. Upplösningen av LiDAR-datat ändades till samma upplösning som för SRTM-datat och båda modellerna kördes med en upplösning av 83x83 m2 . De två modellerna jämfördes genom att två historiska översvämningar, en liten år 2008 och en mycket stor år 1993, simulerades. Jämförelsen av de två modellerna visade på att modellering med hjälp av satellitdata är mer precist och närmare referensmodellen, det vill säga den LiDAR-baserade modellen, för större översvämningar än för mindre översvämningar. Förklaringen till detta tillskrevs den relativt reducerade betydelsen av mikrotopografi för större översvämningar. Överrensstämmelsen mellan modellresultaten räknades ut genom att områdena/pixlarna först blev omklassificerade i ARC GIS som översvämmande eller icke översvämmade. Därefter delades antalet områden som svämmades över i båda simuleringarna med antalet områden som svämmades över i båda simuleringarna eller i den ena av simuleringarna. På detta sett kunde en faktor för överensstämmande bestämmas, där en faktor på 100 % innebar att modellerna förutspådde lika stora översvämningar. För den större översvämningen som simulerades överensstämde, i fråga om utbredning, de två modellerna (LiDAR och SRTM) till 72 %, medan modellerna för den mindre översvämningen endast överensstämde till 38 %. I denna studie gjordes kalibreringen manuellt då den tillgängliga tiden och datorkapaciteten var begränsad. Dock så anses inte detta vara en stor begränsning eftersom studien inte syftade till att göra en felfri modell av översvämningsriskerna utmed en sträcka av Mississippifloden, utan till att undersöka användbarheten och begränsningarna av satellitdata för översvämningsmodellering. Denna studie stödjer tidigare teorier om att globala satellitdata har stort användningsområde för att simulera översvämningsrisker. Dock behövs fler studier av flodsystem med olika egenskaper, storlek på översvämningar och vegetation göras för att ytterligare validera detta.
|
17 |
Estimating the probability of levee failure for flood risk mapping : An application to Paglia River / Brottsannolikhetsberäkningar av skyddsvallar för kartläggning av översvämningsrisker : Tillämpning i floden PagliaNeromylioti, Theodora January 2020 (has links)
Climate change results to more extreme and frequent flood events that induce extra risk to flood protection structures such as levees. Thus, estimation of the probability of levee failure is of utmost importance when it comes to structural safety and flood risk assessment. This master thesis focuses on the estimation of the probability of levee failure owing to backward erosion at the foundation of the levee. For the estimation of the probability of failure three breach models of different complexity were developed and site-specified data were used from the Paglia river area and an assessment of the results followed. Besides the breach models, a 2-D hydraulic model was also built where breach scenarios were used to assess the associated flood risk. The results showed that the complexity of the breach model plays significant role to the estimated probability of failure. The simplest model estimated the lowest probability, while the complex the highest. Consequently, the associated to the complex model flood risk was higher than the other two. / Klimatförändringarna är ett allmänt problem som bland annat resulterar i ökad risk för extrema hydrologiska händelser. Av dessa extrema händelser är översvämningar bland de mest förekommande. För att tackla problemen med översvämningsriskerna används skyddsvallar som en av de vanligaste anläggningarna bland olika översvämningsskydd. Vid ett tillräckligt högt flöde kan dock den ökade belastningen på skyddsvallen orsaka att skyddsvallen havererar. En skyddsvall kan haverera på grund av flera fysikaliska fenomen, varav de vanligaste är inre erosion, otillräcklig släntstabilitet samt överspolning. Risken för att en skyddsvall havererar, det vill säga brottrisken, kan beräknas med olika metoder. Sannolikhetsbaserade metoder har nyligen växt fram som ett allt viktigare tillvägagångssätt. Det här examensarbetet handlar om brottsannolikhetsberäkningar för skyddsvallar i syfte att kartlägga översvämningsrisker. Arbetet fokuserar på fenomenet med inre erosion i skyddsvallars grundläggning. Det praktiska exemplet i examensarbetet studerar nybyggda skyddsvallar utmed den italienska floden Paglia längs en flodsträcka om 4,5 km mellan städerna Ciconia och Orvieto Scalo i regionen Umbria i centrala Italien. Ur ett hydrogeologiskt perspektiv karaktäriseras regionen av fint jordmaterial, med inslag av slutna akviferer. Sannolikhetsberäkningar med hjälp av ramverket för Monte Carlo-analys genomfördes för tre olika modeller för att beskriva inre erosion i skyddsvallarna till följd av ett 200-årsflöde. De tre olika numeriska modellerna kännetecknades av olika grad av komplexitet. Den enklaste modellen baserades på en metod av Mazzoleni et al. (2015) och tog endast hänsyn till skyddsvallens porositet. Den mellankomplexa modellen var baserad på metoden ifrån Khilar et al. (1985). Den mest komplexa modellen var tidsberoende och baserades på metoderna från Sellmeijer et al. (2011) och Scheuermann (2005), för att ta hänsyn till de två ömsesidigt beroende fenomenen bakåterosion, så kallad ”piping” och läckage, så kallat ”seepage”, vilka tillsammans ger upphov till inre erosion. Resultaten visar att graden av komplexitet i den numeriska modellen spelar en viktig roll när det gäller brottsannolikheten för skyddsvallars grundläggning. Den enklaste modellen beräknade en lägre brottsannolikhet än de andra två modellerna, och den mest komplexa modellen beräknade högst brottsannolikhet av de tre modellerna. Vidare visar resultaten på att några parametrar har en stor inverkan på brottsannolikheten. Dessa är bland annat partikeldiametern som påverkar skjuvhållfastheten i materialet, permeabiliteten, jordlagrets tjocklek under skyddsvallen samt strömningsvaraktigheten. Parametern strömningsvaraktighet kan endast beaktas i tidsberoende modeller, vilket är en av fördelarna med den mest komplexa modellen i denna studie. Förutom de numeriska brottsannolikhetsmodellerna byggdes en tvådimensionell hydraulisk modell upp för att kartlägga de resulterande översvämningsriskerna. Tre olika haveriscenarier studerades för att representera de tre brottsannolikhetsmodellerna. Dock visade det sig att den enklaste av de tre modellerna beräknade så låg brottsannolikhet att det inte var meningsfullt att studera de resulterande översvämningsriskerna enligt den enklaste brottsannolikhetsmodellen i den hydrauliska modellen. Av de två mer komplexa brottsannolikhetsmodellerna visade det sig att den mest komplexa av de två gav mer omfattande haverier i skyddsvallarna och dessutom haverier i flera av skyddsvallarna. Vidare gav den mest komplexa modellen upphov till högst vattennivåer bakom de havererade skyddsvallarna. Slutligen kan det nämnas att staden Scalo Orvieto är utsatt för en högre översvämningsrisk än staden Ciconia enligt resultaten i denna studie.
|
18 |
Flood inundation mapping of the Catalpa Creek WatershedPoudel, Subodh 08 December 2023 (has links) (PDF)
This study addresses flood risk assessment in the Catalpa Creek watershed, located in northeast Mississippi, USA. Employing the Hydrological Modeling System (HEC-HMS) and the River Analysis System (HEC-RAS), integrated models were developed and calibrated, to predict flood behavior within the watershed. The study conducted flood frequency analyses for return periods ranging from 2 to 100 years and generated flood inundation maps, pinpointing flood-prone areas. Mitigation measures for flood risk management were recommended. The results underscore the effectiveness of the integrated modeling approach for simulating and understanding the complex dynamics of flood events. The research identified critical flood-prone zones, emphasizing the importance of proactive flood risk management. The calibrated hydrological model serves as a valuable tool for stormwater management, water resource planning, and watershed assessment. The study provides insights into flood risk in the Catalpa Creek watershed, offering valuable guidance to regional decision-makers. This study lays the foundation for future investigations in floodplain encroachment, sediment transport, stream restoration, and flood inundation hazard mapping.
|
19 |
Development of a Flood Model Based on Globally-Available Satellite Data for the Papaloapan River, Mexico / Utvecklingen av en översvämningsmodell baserad på globalt tillgängliga satellitdata för floden Papaloapan, MexikoKreiselmeier, Janis January 2015 (has links)
Flood inundation modelling is highly dependent on an accurate representation of floodplain topography. These remotely sensed accurate data are often not available or expensive, especially in developing countries. As an alternative, freely available Digital Elevation Models (DEMs), such as the near-global Shuttle Radar Topography Mission (SRTM) data, have come into the focus of flood modellers. To what extent these low-resolution data can be exploited for hydraulic modelling is still an open research question. This benchmarking study investigated the potentials and limitations of the SRTM data set for flood inundation modelling on the example of the Papaloapan River, Mexico. Furthermore the effects of vegetation signal removal from the SRTM DEM as in Baugh et al. (2010) were tested. A reference model based on a light detection and ranging (LiDAR) DEM was set up with the model code LISFLOOD-FP and run for two flood events. Test models based on SRTM DEMs were run and output flood extents compared to the reference model by applying a measure of fit. This measure of fit, which was based on binary wet/dry maps of both model outputs, gave information on how well the test models simulated the flood inundation extents compared to the reference model by giving a percentage of the model performance from theoretically 0 to 100 %. SRTM-based models could not reproduce the promising results of previous studies. Flood extents were mostly underestimated and commonly flooded areas were almost exclusively made up out of the main channel surface. One of the reasons for this likely was the much steeper slope of the SRTM DEM as opposed to the LiDAR DEM where water probably was conducted much faster though the main channel. Too high bank cells as well as generally more pronounced elevation differences of the SRTM DEM throughout the whole floodplain were another problem of the SRTM DEM preventing accurate flood inundation simulations. Vegetation signal removal was successful to a certain degree improving the fit by about 10 %. However, a realistic shape of flood extent could not be simulated due to too big pixel sizes of the used canopy height data set. Also, the conditioned models overestimated flooded areas with increasing vegetation signal removal, rendering some of the models useless for comparison, as water leaving the model domain could not be accounted for in the measure of fit. This study showed the limitations of SRTM data for flood inundation modeling where an accurate approximation of the river slope as well as accurately captured bank cells and floodplain topography are crucial for the simulated outcome. Vegetation signal removal has been shown to be potentially useful but should rather be applied on more densely covered catchments. / Översvämningar skapar stora problem världen över och fler och fler människor lever i områden som är utsatta för risk för att svämmas över. Dessutom förväntas översvämningar förekomma mer frekvent i många delar av världen i framtiden på grund av klimatförändringar. Skada orsakad av översvämningar kan överstiga flera miljarder US$. Men översvämningar orsakar också andra problem, förutom ekonomiska förluster. De senaste 10 åren har mer än 60 000 människor dött på grund av översvämningar. Ytterligare 900 000 000 människor har drabbats på något sätt. Därför är det viktigt att man vet vilka områden som är utsatta för hög risk. Ett av de verktyg för att avgöra översvämningsrisker är hydrauliska datormodeller som försöker förutse hur en bestämd översvämning breder ut sig. Modellerna är baserade på fysiska principer och topografisk information. Helst vill man ha topografisk information med hög kvalitet och upplösning. Ofta har man data från fjärranalyser, insamlade från flygplan. Ett exempel på det är LiDAR-data som är baserad på laser. Dock är det ofta dyrt eller inte tillgängligt med LiDAR i avlägsna områden och utvecklingsländer, där man behöver sådan data som mest. Därför har forskare försökt att använda globalt tillgängliga topografiska data av låg kvalitet för hydrauliska modeller. En sådan datauppsättning är det så kallade SRTM-datat från amerikanska NASA. SRTM samlas in med hjälp av radarstrålar från satelliter. I flera studier har man fått goda resultat inom översvämningsmodellering med SRTM. Dock måste man testa det vidare för fler avrinningsområden. I den här studien har man försökt att använda SRTM i en hydraulisk modell för den mexikanska floden Papaloapan. För att se hur bra (eller dålig) SRTM-modellen är för att simulera hur en översvämning sprids har man jämfört den med en modell baserad på högkvalitativ LiDAR-data. Båda modellerna simulerade samma översvämningar. Topografiska information från SRTM-data är oftast inkorrekt där det finns väldigt tät och hög vegetation, eftersom radarsignalen då inte räcker till marken och den uppskattade höjden är därför för hög i sådana områden. Av denna anledning ville man därför i denna studie även testa hur resultatet av SRTM-modellen skulle förbättras om man tog bort viss vegetation. Dessvärre var den utformade SRTM-modellen inte så bra för det här fallstudieområdet och SRTM-modellen förutspådde mycket mindre översvämningar än den förmodade mer korrekta LiDAR-modellen. Då vegetation avlägsnandes kunde man förbättra SRTM-modellen till viss mån, men det var fortfarande inte tillräckligt för det här området. Denna studie visar att det är viktigt att fortsätta undersöka hur passande och användbart SRTM är, eftersom det har visat sig att SRTM inte är lämpligt för att förutspå översvämningar i alla delar av världen.
|
20 |
Höjddata i översvämningsmodellering : En fallstudie om hur höjdmodellens upplösning kan förbättra precisionen hos den 1D/2D-kopplade hydrauliska modellen LISFLOOD-FP / Elevation data in inundation modelling : A case study about how the resolution of the digital elevation model can increase the precision for the 1D-2D coupled hydraulic model LISFLOOD-FPEkholm, Disa January 2022 (has links)
Syftet med fallstudien var att undersöka möjligheterna och nyttan med att implementera en höjdmodell med högre upplösning i SMHI:s översvämningsmodellering som tillämpar den hydrauliska modellen LISFLOOD-FP. SMHI utfärdar översvämningsvarningar och det är därför av vikt att översvämningsmodelleringen håller hög kvalitet. Samtidigt kräver modelleringen tid och resurser från Nationellt Superdatorcentrum i Linköping, NSC. Därför vägdes de potentiella fördelarna med högre upplösning mot förlängd körtid. Fallstudien bestod av två delar där en höjdmodell på två meters upplösning i xy-planet implementerades och jämfördes med den i dagsläget uppställda modellen på fem meters upplösning. Detta gjordes genom att återskapa översvämningstillfällen med dess flöden från S-HYPE och mätningar. I studiens första del hämtades satellitdata från Copernicus från två tidigare översvämningstillfällen för validering av över-svämningsmodelleringen. De tidigare översvämningstillfällena var dels i Emån i Småland år 2012 och dels i Västerdalälven i Dalarna år 2018. Ett index för passning beräknades mellan översvämningskartorna producerade med två respektive fem meters upplösning gentemot satellitbilderna för att kvantifiera överlappande ytor. Därtill beräknades vattendragens lutning för att undersöka om det fanns indikationer på något samband med förändring i index med ökad upplösning på höjdmodellen. Studiens andra del bestod i att undersöka hur höjdmodellens upplösning påverkar vattnets spridning kring översvämningsvallar i modellen. I undersökningen återskapades ett översvämningstillfälle från 2020 i Helige å i Småland. Ett antal delavrinningsområden visade sig instabila för den högre upplösta höjdmodellen och kunde därför endast simuleras med lägre flöden. Erhållna resultat visade dock på att översvämningskarteringen förbättrades med upplösningen två meter vid jämförelse med data från Copernicus. Körtiden ökade dock med över 12 gånger vid simulering av högre upplösning. Vidare visades tröskeleffekter i studiens resultat, då översvämnings-vallen stoppade vattnet i den högre upplösta höjdmodellen men inte i den med lägre upplösning. På grund av stabilitetsproblemet och studiens begränsade omfattning, kunde slutsats inte dras om huruvida SMHI bör implementera en höjdmodell med två meters upplösning i systemet för översvämningsvarningar. Däremot kunde konstateras att stabiliteten i modellen måste öka för att det ska vara möjligt. Slutligen drogs slutsatsen att det förekommer tröskeleffekter mellan de två höjdmodellerna och att prestandan ökar generellt för den högre upplösningen när det kommer till precisionen i översvämningsmodelleringen. / The purpose of this case study was to examine the possibilities and advantages of implementing a DEM with higher resolution in inundation modelling at SMHI, the Swedish Meteorological and Hydrological Institute, which uses the hydraulic model LISFLOOD-FP. The institute issues flood warnings and therefore it is of high importance that the innundation modelling gives adequate results. On the other hand, running the models at a higher spatial resolution takes more time and resources. Therefore, potentially improved modelling results were discussed in a context of prolonged runtime. The case study consisted of two parts where a Digital Elevation Model, DEM of two meter resolution was implemented and compared to the five meter DEM that is currently in use. This was done by recreating previous flooding events by using discharge data from S-HYPE. In the first part, satellite data from Copernicus from two previous flooding events in Sweden were used for model validation in comparison with the results from inundation models of SMHI for the different DEM:s. An index was calculated to quantify the overlapping inundation areas. The events were at the river Emån in 2012 and at Västerdalälven in 2018. Moreover, the slope of the rivers within each study area was calculated to investigate correlation between improved flood modelling results for higher DEM resolution and slope of the rivers. The second part of the study investigated flood embankments for the two different DEM:s around Helige å river. A flooding event which took place in 2020 was recreated and the water flow around the built embankments was compared for the two resolutions. Running the models, it turned out that simulations of several subcatchment areas were unstable with the two meter DEM, and could only be run with lower flow. The obtained results, however, revealed an improved inundation modelling for the DEM with a resolution of 2 m for all study areas in comparison to the data from Copernicus; however the runtime was increased by over 12 times. Moreover, the results also showed threshold effects, where the flooding was impeded by the flooding embankment with the two meter DEM but not at the lower resolution. Due to the stability issue and the limited scope of this study, it cannot be concluded whether SMHI should implement the two meter DEM in their flood warnings system. However, it was concluded that the stability has to be increased to make it feasible. It was also concluded that there are threshold effects between the two DEM:s and that the performance seems to increase overall for the higher resolution when it comes to precision of the modelling.
|
Page generated in 0.1158 seconds