Spelling suggestions: "subject:"minnesstörning"" "subject:"minnesstörningar""
1 |
Posttraumatisk stresstörning hos barn som upplevt våld i familjen : Betydelsen av våldets karaktär och psykosocial hälsa samt tillfrisknandeprocessenÖman, Annika, Forsberg, Sara January 2009 (has links)
<p>Antalet barn som upplever våld i familjen är stort och upplevelsen kan leda till utveckling av Posttraumatisk stresstörning (PTSD). Syftet med studien är att fördjupa kunskapen om barn som upplevt våld i familjen och som visar tecken på PTSD. Frågeställningar som studien avser att besvara är (1) vilken betydelse har våldets karaktär för utvecklingen av PTSD hos barn? (2) vilken betydelse har barnets psykosociala hälsa för utvecklingen av PTSD? (3) hur kan tillfrisknandeprocessen hos barn som visar tecken på PTSD förstås? Studien har både en kvantitativ och en kvalitativ ansats samt en pre-post design. Studien inkluderar 14 barn som upplevt våld i familjen och som besvarat Children´s revised imapct of event scale (CRIES) vid Trappan-enheten i Uppsala under 2007. Resultatet visar att många barn visar tecken på PTSD till följd av våld i familjen. Våldets karaktär samt tiden som våldet pågått är avgörande faktorer för om barn visar tecken på PTSD eller inte. Resultatet visar även att god psykosocial hälsa inte motverkar utveckling av</p><p>PTSD hos barn. Vid andra mätningen är det färre barn som visar tecken på PTSD.</p> / <p>A large number of children experience domestic violence and this experience can lead to the development of Posttraumatic stress disorder (PTSD). The purpose of this study is to create a deeper knowledge regarding children who have experienced domestic violence and are showing signs of PTSD. The research questions of this study are (1) to what</p><p>extent does the type of violence matter for the development of PTSD in children? (2) to what extent does the child’s psychosocial health matter for the development of PTSD?</p><p>(3) how can the recovery process in children who show signs of PTSD be understood? The approach of the study is both quantitative and qualitative and the design is pre-post.</p><p>The study includes 14 children who all have experienced domestic violence and who have answered Children´s revised impact of event scale (CRIES) at Trappan-enheten in</p><p>Uppsala during 2007. The result shows that many children show signs of PTSD after the experience of domestic violence. The type of violence and the duration of violence are essential factors for the development of PTSD. The results also show that good psychosocial health does not prevent the development of PTSD. At the second measuring</p><p>fewer children show signs of PTSD.</p>
|
2 |
Posttraumatisk stresstörning hos barn som upplevt våld i familjen : Betydelsen av våldets karaktär och psykosocial hälsa samt tillfrisknandeprocessenÖman, Annika, Forsberg, Sara January 2009 (has links)
Antalet barn som upplever våld i familjen är stort och upplevelsen kan leda till utveckling av Posttraumatisk stresstörning (PTSD). Syftet med studien är att fördjupa kunskapen om barn som upplevt våld i familjen och som visar tecken på PTSD. Frågeställningar som studien avser att besvara är (1) vilken betydelse har våldets karaktär för utvecklingen av PTSD hos barn? (2) vilken betydelse har barnets psykosociala hälsa för utvecklingen av PTSD? (3) hur kan tillfrisknandeprocessen hos barn som visar tecken på PTSD förstås? Studien har både en kvantitativ och en kvalitativ ansats samt en pre-post design. Studien inkluderar 14 barn som upplevt våld i familjen och som besvarat Children´s revised imapct of event scale (CRIES) vid Trappan-enheten i Uppsala under 2007. Resultatet visar att många barn visar tecken på PTSD till följd av våld i familjen. Våldets karaktär samt tiden som våldet pågått är avgörande faktorer för om barn visar tecken på PTSD eller inte. Resultatet visar även att god psykosocial hälsa inte motverkar utveckling av PTSD hos barn. Vid andra mätningen är det färre barn som visar tecken på PTSD. / A large number of children experience domestic violence and this experience can lead to the development of Posttraumatic stress disorder (PTSD). The purpose of this study is to create a deeper knowledge regarding children who have experienced domestic violence and are showing signs of PTSD. The research questions of this study are (1) to what extent does the type of violence matter for the development of PTSD in children? (2) to what extent does the child’s psychosocial health matter for the development of PTSD? (3) how can the recovery process in children who show signs of PTSD be understood? The approach of the study is both quantitative and qualitative and the design is pre-post. The study includes 14 children who all have experienced domestic violence and who have answered Children´s revised impact of event scale (CRIES) at Trappan-enheten in Uppsala during 2007. The result shows that many children show signs of PTSD after the experience of domestic violence. The type of violence and the duration of violence are essential factors for the development of PTSD. The results also show that good psychosocial health does not prevent the development of PTSD. At the second measuring fewer children show signs of PTSD.
|
3 |
Long-Term Posttraumatic Stress in Survivors from Disasters and Major Accidents / Långvarig posttraumatisk stress hos överlevande efter katastrofer och stora olyckorArnberg, Filip January 2012 (has links)
Disasters and major accidents are a significant cause of distress worldwide. High levels of posttraumatic stress can become chronic after severe and prolonged psychological trauma, raising concerns about the extent of adverse long-term consequences after single events. The present thesis aimed to describe the course and burden of posttraumatic stress in survivors from a ferry disaster in the Baltic Sea, an airliner crash-landing in Gottröra, Sweden, and a bus accident involving Swedish 6th grade schoolchildren in Måbødalen, Norway. The participants were surveyed 1 month to 4 years after the events and again after 14 to 20 years. The follow-up surveys included 33 ferry disaster survivors, 70 airline survivors, and 7 surviving schoolchildren with a comparison group from the same school (n = 33). Short- and long-term changes in posttraumatic stress were estimated separately in generalised regression models refined by linear splines. In-depth interviews were conducted with 22 ferry survivors 15 years after the disaster, including structured clinical interviews and thematic analysis of survivors’ descriptions of consequences of the event and social support. Approximately half of all survivors experienced significant posttraumatic stress at the initial assessments. Significant long-term distress was noted in one fourth of the ferry survivors and one sixth of the airline survivors. The bus crash was not associated with significant long-term posttraumatic stress. A poorer long-term outcome was noted in women and in bereaved survivors. The thematic analysis revealed that long-term consequences not only included negative aspects but also positive ones, including personal growth and existential awareness. There was ample availability of social support, although the need for support extended over a period of several years. Barriers to support from significant others were described in detail by the survivors. The results extend previous research by providing a comprehensive account of long-term consequences of disasters and major accidents in light of early reactions. The interviews provide some new insights into features of social support that warrant further study. Important future challenges include evaluating whether timely attention to survivors at risk for chronic distress and significant others can facilitate recovery. / Allvarliga händelser som katastrofer eller stora olyckor kan leda till svår psykisk belastning på kort sikt. Svåra posttraumatiska stressreaktioner kan bli beständiga efter svår traumatisering som omsorgssvikt eller övergrepp. Det är därför angeläget att undersöka omfattningen av psykologiska konsekvenser efter enskilda händelser som katastrofer och stora olyckor. Denna avhandling syftade till att beskriva utvecklingen av posttraumatisk stress på lång sikt hos överlevande efter förlisningen av MS Estonia 1994, nödlandingen av ett passagerarflygplan i Gottröra 1991 och efter en olycka med en skolbuss medförande en skolklass från årskurs sex. De överlevande tillskickades enkäter 1 månad till 4 år efter händelsen, samt efter 14 till 20 år. Långtidsenkäterna besvarades av 33 överlevande från färjekatastrofen, 70 från flygolyckan samt 7 överlevande från bussolyckan och 33 personer från parallellklasserna. Intervjuer genomfördes med 22 överlevande 15 år efter färjekatastrofen. Ungefär hälften av alla överlevande upplevde betydande posttraumatiska stressreaktioner vid tidpunkten för den första enkäten. Frekventa stressreaktioner fanns kvar hos 27 % fjorton år efter färjekatastrofen, medan andelen var 16 % nitton år efter flygolyckan. Tjugo år efter bussolyckan upplevde de nu drygt trettioåriga svarande låga nivåer av posttraumatisk stress. Förlustdrabbade överlevande upplevde i genomsnitt en mindre återhämtning under det första året och hade också svårare reaktioner efter många år. Kvinnor upplevde i genomsnitt svårare reaktioner än män såväl på kort sikt som på lång sikt, medan återhämtningen inte skiljde sig åt mellan män och kvinnor. Konsekvenser på lång sikt innefattade enligt de överlevande negativa men också positiva aspekter som personlig mognad och existentiell medvetenhet. De flesta intervjuade hade upplevt gott om stöd från närstående, dock kunde ett visst behov av stöd kvarstå i flera år efter händelsen. Många berättade om hinder för att söka stöd, t.ex. att den närstående var känslomässigt belastad. Avhandlingen utvidgar det som hittills varit känt om posttraumatisk stress hos överlevande efter katastrofer och stora olyckor. Intervjuerna pekar på viktiga aspekter av socialt stöd att utforska vidare. Resultaten visar att dessa händelser är förknippade med övergående stressreaktioner hos majoriteten av de överlevande. Vidare forskning behövs för att bättre förstå den naturliga återhämtningen och närmare vilka insatser till överlevande och anhöriga som kan underlätta återhämtning. / Long-term posttraumatic stress in survivors from disasters and major accidents
|
Page generated in 0.0998 seconds