381 |
Partial nitritation of landfill leachate in a SBR prior to an anammox reactor : operation and modellingGanigué Pagès, Ramon 19 February 2010 (has links)
Els lixiviats d'abocadors urbans són aigües residuals altament contaminades, que es caracteritzen per les elevades concentracions d'amoni i el baix contingut de matèria orgànica biodegradable. El tractament dels lixiviats a través dels processos de nitrificació-desnitrificació convencionals és costós a causa de la seva elevada demanda d'oxigen i la necessitat d'addició d'una font de carboni externa. En els darrers anys, la viabilitat del tractament d'aquest tipus d'afluents per un procés combinat de nitritació parcial-anammox ha estat demostrada. Aquesta tesi es centra en el tractament de lixiviats d'abocador a través d'un procés de nitritació parcial en SBR, com un pas preparatori per a un reactor anammox. Els resultats de l'estudi han demostrat la viabilitat d'aquesta tecnologia per al tractament de lixiviats d'abocador. El treball va evolucionar des d'una escala inicial de laboratori, on el procés va ser testat inicialment, a uns exitosos experiments d'operació a llarg termini a escala pilot. Finalment, la tesi també inclou el desenvolupament, calibració i validació d'un model matemàtic del procés, que té com a objectiu augmentar el coneixement del procés. / Urban landfill leachate are highly contaminated wastewater, usually characterised by high ammonium concentrations and low biodegradable organic matter content. Treating leachate through conventional nitrification-denitrification processes is expensive due to its high oxygen demand and the requirement of a supplementary external carbon source. In recent years, the feasibility of treating such streams with a low C:N ratio by a combined partial nitritation-anammox process has been demonstrated. This thesis deals with the treatment of landfill leachate by a partial nitritation-SBR, as a preparative step for an anammox reactor. The results of the study have demonstrated the feasibility of this technology for the treatment of landfill leachate. The work evolved from initial lab-scale studies, where the process was first tested, to a successful long-term experiment at pilot-scale. In addition, the thesis also includes the development, calibration and validation of a mathematical model of the process, aiming at increasing process knowledge.
|
382 |
Incorporating recombination into the study of recent human evolutionary historyMelé Messeguer, Marta 29 March 2011 (has links)
En aquest treball es pretén utilitzar la informació que deixa la recombinació al nostres genomes per fer inferències sobre la història evolutiva recent de les poblacions humanes. Per fer-ho, s’ha desenvolupat un mètode novedós, anomenat IRiS, que permet la detecció de recombinacions antigues específiques en un conjunt de seqüències. Hem validat extensivament IRiS i l'hem sotmès a diferents escenaris per tal d’avaluar-ne l’ eficàcia. Un cop els events de recombinació són detectats, es poden utilitzar com a marcadors genètics per estudiar els patrons de diversitat de les poblacions humanes. Finalment, hem aplicat aquesta innovadora aproximació a un conjunt de poblacions humanes del Vell Món, que varen ser genotipades específicament amb aquesta finalitat, aportant nous coneixements en la història evolutiva recent dels humans / The aim of this work is to use the information left by recombination in our genomes to make inferences on the recent evolutionary history of human populations. For that, a novel method called IRiS has been developed that allows detecting specific past recombination events in a set of extant sequences. IRiS is extensively validated and studied in whole set of different scenarios in order to assess its performance. Once recombination events are detected, they can be used as genetic markers to study the recombinational diversity patterns of human populations. We apply this innovative approach to a whole set of different human populations within the Old World that were specifically genotyped for this end and we provide new insights in the recent human evolutionary history of our species.
|
383 |
Mixed quantum and classical simulation techniques for mapping electron transfer in proteinsWallrapp, Frank 04 April 2011 (has links)
El
objetivo
de
esta
tesis
se
centra
en
el
estudio
de
la
transferencia
de
electrones
(ET),
una
de
las
reacciones
más
simples
y
cruciales
en
bioquímica.
Para
dichos
procesos,
obtener
información
directa
de
los
factores
que
lo
promueves,
asi
como
del
camino
de
transferencia
electronica,
no
es
una
tarea
trivial.
Dicha
información
a
un
nivel
de
conocimiento
detallado
atómico
y
electrónico,
sin
embargo,
es
muy
valiosa
en
términos
de
una
mejor
comprensión
del
ciclo
enzimático,
que
podría
conducir,
por
ejemplo,
a
un
diseño
más
eficaz
de
inhibidores.
El
objetivo
principal
de
esta
tesis
es
el
desarrollo
de
una
metodología
para
el
estudio
cuantitativo
de
la
ET
en
los
sistemas
biológicos.
En
este
sentido,
hemos
desarrollado
un
nuevo
método
para
obtener
el
camino
de
transferencia
electrónico,
llamado
QM/MM
e-‐
Pathway,
que
se
puede
aplicar
en
sistemas
complejos
con
ET
de
largo
alcance.
El
método
se
basa
en
una
búsqueda
sucesiva
de
residuos
importantes
para
la
ET,
utilizando
la
modificación
de
la
región
quantica
en
métodos
mixtos
QM/MM,
y
siguiendo
la
evolución
de
la
densidad
de
espín
dentro
de
la
zona
de
transferencia.
Hemos
demostrado
la
utilidad
y
la
aplicabilidad
del
algoritmo
en
el
complejo
P450cam/Pdx,
identificando
el
papel
clave
de
la
Arg112
(en
P450cam)
y
del
Asp48
(en
Pdx),
ambos
conocidos
en
la
literatura.
Además
de
obtener
caminos
de
ET,
hemos
cuantificado
su
importancia
en
términos
del
acoplamiento
electrónico
entre
el
dador
y
aceptor
para
los
diferentes
caminos.
En
este
sentido,
se
realizaron
dos
estudios
de
la
influencia
del
solvente
y
de
la
temperatura
en
el
acoplamiento
electrónico
para
sistemas
modelo
oligopéptidos.
Ambos
estudios
revelaron
que
los
valores
del
acoplamiento
electrónico
fluctúan
fuertemente
a
lo
largo
de
las
trayectorias
de
dinámica
molecular
obtenidas,
y
el
mecanismo
de
transferencia
de
electrones
se
ve
ampliamente
afectado
por
el
espacio
conformacional
del
sistema.
La
combinación
del
QM/MM
e-‐pathway
y
de
los
cálculos
de
acoplamiento
electronico
fueron
utilizados
finalmente
para
investigar
la
ET
en
el
complejo
CCP/Cytc.
Nuestros
hallazgos
indican
el
papel
fundamental
del
Trp191
en
localizar
un
estadio
intermedio
para
la
transferencia
electronica,
así
como
el
camino
ET
principal
que
incluye
Ala194,
Ala193,
Gly192
y
Trp191.
Ambos
hallazgos
fueron
confirmados
a
través
de
la
literatura.
Los
resultados
obtenidos
para
el
muestro
de
manios
de
ET,
junto
con
su
evaluación
a
través
de
cálculos
de
acoplamiento
electrónico,
sugieren
un
enfoque
sencillo
y
prometedor
para
investigar
ET
de
largo
alcance
en
proteínas. / The
focus
of
this
PhD
thesis
lies
on
electron
transfer
(ET)
processes,
belonging
to
the
simplest
but
most
crucial
reactions
in
biochemistry.
Getting
direct
information
of
the
forces
driving
the
process
and
the
actual
electron
pathway
is
not
a
trivial
task.
Such
atomic
and
electronic
detailed
information,
however,
is
very
valuable
in
terms
of
a
better
understanding
of
the
enzymatic
cycle,
which
might
lead,
for
example,
to
more
efficient
protein
inhibitor
design.
The
main
objective
of
this
thesis
was
the
development
of
a
methodology
for
the
quantitative
study
of
ET
in
biological
systems.
In
this
regard,
we
developed
a
novel
approach
to
map
long-‐range
electron
transfer
pathways,
called
QM/MM
e-‐Pathway.
The
method
is
based
on
a
successive
search
for
important
ET
residues
in
terms
of
modifying
the
QM
region
following
the
evolution
of
the
spin
density
of
the
electron
(hole)
within
a
given
transfer
region.
We
proved
the
usefulness
and
applicability
of
the
algorithm
on
the
P450cam/Pdx
complex,
indicating
the
key
role
of
Arg112
of
P450cam
and
Asp48
of
Pdx
for
its
ET
pathway,
both
being
known
to
be
important
from
the
literature.
Besides
only
identifying
the
ET
pathways,
we
further
quantified
their
importance
in
terms
of
electronic
coupling
of
donor
and
acceptor
incorporating
the
particular
pathway
residues.
Within
this
regard,
we
performed
two
systematic
evaluations
of
the
underlying
reasons
for
the
influence
of
solvent
and
temperature
onto
electronic
coupling
in
oligopeptide
model
systems.
Both
studies
revealed
that
electronic
coupling
values
strongly
fluctuate
throughout
the
molecular
dynamics
trajectories
obtained,
and
the
mechanism
of
electron
transfer
is
affected
by
the
conformational
space
the
system
is
able
to
occupy.
Combining
both
ET
mapping
and
electronic
coupling
calculations,
we
finally
investigated
the
electron
transfer
in
the
CcP/Cytc
complex.
Our
findings
indicate
the
key
role
of
Trp191
being
the
bridge-‐localized
state
of
the
ET
as
well
as
the
main
pathway
consisting
of
Ala194,
Ala193,
Gly192
and
Trp191
between
CcP
and
Cytc.
Both
findings
were
confirmed
through
the
literature.
Moreover,
our
calculations
on
several
snapshots
state
a
nongated
ET
mechanism
in
this
protein
complex.
The
methodology
developed
along
this
thesis,
mapping
ET
pathways
together
with
their
evaluation
through
electronic
coupling
calculations,
suggests
a
straightforward
and
promising
approach
to
investigate
long-‐range
ET
in
proteins.
|
384 |
Detecció de l'administració de 17(beta)-nandrolona en animalsRoig Virgili, Meritxell 17 December 2010 (has links)
17β-nandrolone (17βN) is illegally used in sport and in livestock as a growth promoter.17βN and some of their metabolites have been described as endogenous compounds in some animals, such as adult boars and entire male horses. The aim of this thesis was to identify markers of exogenous administration of 17βN in boars and horses.
A method to quantify and identify metabolites of 17βN in the different metabolic fractions has been optimized and validated in boar and horse urine. The method has been applied to urine samples collected after administration of 17βN preparations and to urine samples from non-treated animals to identify endogenous compounds. The following metabolites were identified after the administration of 17βN: 17βN, NorA, NorE, NorEpia, BAB and ABB in boars and 17βN, 17αN, NorEpiA, ABA and ABB in horses. The endogenous compounds detected were: 17βN in boars and horses, and ABA and 17αN only in entire male horses.
A chromatographic method by LC/MS/MS has been evaluated to quantify and 17βN sulfate in horse urine and it has been applied to analyze samples from non-treated and treated horses. Concentrations above 30 ng/ml of 17βN sulfate would be evidences of the exogenous administration of 17βN in entire male horses.
Preliminary results indicate the capability of GC/C/IRMS analysis to differentiate the endogenous or exogenous origin of 17βN and their metabolites in boars and horses. / La 17β-nandrolona (17βN) s’usa il•legalment en l’esport i com a promotor del creixement en el bestiar. Tant la 17βN com alguns dels seus metabòlits s’han descrit com a compostos endògens en alguns animals, com els porcs adults i els cavalls mascles. L’objectiu de la tesi va ser identificar els marcadors de l’administració exògena de 17βN a porcs i cavalls.
Es va optimitzar i validar un mètode basat en la CG/EM per quantificar i identificar els metabòlits de la 17βN en orina de porcs i cavalls en les diferents fraccions metabòliques i es va aplicar a l’anàlisis de mostres procedents d’estudis d’excreció de 17βN i de mostres procedents d’animals no tractats per identificar els compostos endògens. Els metabolits identificats després l’aministració de 17βN van ser: 17βN, NorA, NorE, NorEpiA, BAB i ABB en porcs i 17βN, 17αN, NorEpiA, ABA i ABB en cavalls. Els compostos endògens detectats van ser: 17βN per porcs i cavalls mascles i ABA i 17αN únicament pels cavalls.
S’ha avaluat un mètode per CL/EM/EM per quantificar 17βN sulfat en orina de cavall que ha estat aplicat a l’anàlisi de mostres procedents de cavalls no tractats i tractats amb 17βN. Concentracions superiors a 30 ng/ml de 17βN sulfat en orina, seria indicació d’una administració exògena de 17βN.
Resultats preliminars obtinguts pel mètode de GC/C/IRMS permeten indicar que mitjançant aquesta tècnica és possible diferenciar l’origen endogen o exogen de 17βN i els seus metabòlits en porcs i en cavalls.
|
385 |
Molecular characterization of pluripotency in embryos and embryonic stem cellsPareja Gómez, Josep 22 November 2010 (has links)
Pluripotent cells are unique due to their developmental potential and the possibility to study them is the
key step to understand human development. These cells are characterized by their ability to originate
all the cellular lineages within an adult organism. Within embryonic milieu, pluripotent cells represent
a dynamic fraction of the total cell number. Moreover, their physiological existence is constrained to
early stages of embryonic development. In vitro culture of the different types of mammalian pluripotent
cells, and singularly embryonic stem cells (ESC), enables the characterization of the pluripotent state.
In the four articles included in this thesis we have addressed two different aspects of the molecular
characterization of mammalian pluripotent cells. First, we investigated the establishment of the
trophectoderm and the inner cell mass in the embryo measuring transcript abundance and protein
presence of the transcription factors known to play a role in the earliest cellular differentiation process.
In addition we have evaluated of genomic stability of human ESC lines during long-term culture,
observing the accumulation of sukaryotypic aberrations such as loss of heterozygosity that affect loci
comprising genes involved in genomic stability maintenance. We also checked the genomic status of
two human ESC lines derived from embryos that had been diagnosed as abnormal after genetic
preimplantation diagnosis (PGD). The molecular analysis of these cells ruled out the hypothesized
self-correction of the aneuploidies between the PGD and the establishment of the cell lines. / Les cèl·lules pluripotents són úniques atesa la seva plasticitat durant el desenvolupament i la
possibilitat d'estudiar-les és un pas essencial per poder comprendre el desenvolupament embrionari.
Aquestes cèl·lules es caracteritzen per la seva habilitat per donar lloc a tots els llinatges cel·lulars de
l'organisme. Dins de l'embrió, les cèl·lules pluripotents representen una fracció dinàmica del nombre
total de cèl·lules i la seva existència fisiològica està constreta a els estadis més primerencs del
desenvolupament embrionari. El cultiu in vitro dels diferents tipus de cèl·lules pluripotents en
mamífers, i en especial les cèl·lules mare embrionàries, permet la caracterització d'aquest estat
cel·lular.
En els quatre capítols inclosos en aquesta tesi, hem tractat dos aspectes diferents de la caracterització
molecular de les cèl·lules pluripotents. Primer, hem investigat l'establiment del trofectoderm i de la
massa cel·lular interna en l'embrió mesurant l'abundància dels trànscrits i la presència de proteina dels
factors de transcripció implicats en el primer process de diferenciació cel·lular conegut. A més, hem
avaluat l'estabilitat genòmica de dues línies de cèl·lules mare en cultiu durant més de 40 passis. Com a
resultat, hem observat l'acumulació de aberracions genòmiques a nivell subcariotípic, en especial
pèrdua d'heterozigositat que afecta a locus que contenen gens implicats en el manteniment de
l'estabilitat genòmica. També hem comprovat l'estatus genòmic de dos linies de cèl·lules mare
embrionàries humanes derivades a partir d'embrions trobats aneuploids per un diagnòstic genètic
preimplantacional. L'anàlisi molecular d'aquestes cèl·lules va descartar la hipòtesi d'una autocorrecció
de les aneuploidies detectades entre el diagnòstic preimplantacional i la derivació de les línies a partir
d'aquests embrions.
|
386 |
A multidimensional approach to precarious employment: measurement, association with poor mental health and prevalence in the Spanish workforceVives Vergara, Alejandra 22 November 2010 (has links)
Objective: To study the psychometric properties and construct validity of a multidimensional instrument to measure employment precariousness; to assess the association between employment precariousness and poor mental health; to estimate the prevalence and distribution of employment precariousness in the Spanish workforce; and to estimate the population attributable fraction of poor mental health due to employment precariousness.
Methods: Cross-sectional study using data from the Psychosocial Work Environment Survey conducted in 2004-2005 in Spain. Representative sample of 6968 temporary and permanent workers with a formal work contract.
Main results: The Employment Precariousness Scale (EPRES) proved to be an acceptable and psychometrically sound measurement instrument. A high score of employment precariousness was associated with more than double the prevalence of poor mental health than a low score, both in women and men and after adjustments for relevant indicators of social position. More than 45% of the sample was exposed to some degree of precariousness, over 6.5% to high precariousness, with a highly unequal distribution across groups of workers. With due caution, it was estimated that if the observed association were causal, between 11% and 23% of poor mental health in the working population in Spain could be attributable to employment precariousness.
Conclusions: Results highlight the relevance of employment precariousness for the mental health of the Spanish workforce. The EPRES is a promising tool for future research. / Objetivo: Estudiar las propiedades psicométricas y la validez de constructor de un instrumento multidimensional para medir la precariedad laboral; estudiar la asociación entre precariedad laboral y mala salud mental; estimar la prevalencia y distribución de la precariedad laboral en la fuerza de trabajo Española; y calcular la fracción atribuible poblacional de mala salud mental debida a la precariedad laboral.
Métodos: Estudio transversal con datos de la Encuesta de Factores de Riesgo Psicosociales realizada entre 2004 y 2005 en España. Muestra representativa de 6.968 trabajadores temporales y permanentes con contrato formal de trabajo.
Resultados principales: La Escala de Precariedad Laboral (EPRES) demostró tener buenas propiedades psicométricas. Una puntuación alta en la escala se asoció con una prevalencia dos veces más elevada de mala salud mental que una puntuación baja, tanto en mujeres como en hombres y aun después de varios ajustes por indicadores de posición social. Más del 45% de la muestra estaba expuesta a algún grado de precariedad laboral, más del 6,5% a precariedad laboral alta, con una distribución muy desigual entre distintos grupos de trabajadores. Con la debida precaución, se estimó que si la asociación observada es causal, entre el 11% y 23% de la mala salud mental de la población trabajadora española podría ser atribuible a la precariedad laboral.
Conclusiones: Los resultados destacan la importancia que la precariedad laboral puede tener para la salud mental de la población trabajadora Española. La EPRES es un instrumento útil para investigaciones futuras
|
387 |
Distribution and evolution of short sequence tandem repeats in eukariotic genomesLedda, Alice 06 May 2011 (has links)
Els microsat el lits s on seq u encies d'ADN formades per repeticions en
t andem de motius curts. Les curtes seq u encies repetides en t andem s on
ubiq ues en els genomes dels eucariotes, tant en les regions codi cants com
en les regions no codi cants. Aquestes seq u encies tenen un nivell molt elevat
de polimor sme i de diverg encia interespec ca.
Hem investigat si les dades obtingudes mitjan cant la seq uenciaci o de nova
generaci o del Projecte Pilot dels 1000 Genomes s on utils per quanti car la
variabilitat dels microsat el lits en les poblacions humanes i per descobrir
nous loci hipot eticament implicats en malalties causades per l'expansi o de
repeticions de trinucle otids.
Hem analitzat la conservaci o ologen etica dels microsat el lits per entendre
el rol que juga la selecci o en l'evoluci o dels microsat el lits. El primer
estudi conclou que en els llinatges dels vertebrats, les repeticions en t andem
d'amino acids estan m es conservades que altres seq u encies similars localitzades
a les regions no codi cants. Aix o ens porta a concloure que l'evoluci o
ha mantingut les repeticions a les regions codi cants de les prote nes. En
una segona fase hem analitzat la conservaci o dels microsat el lits en diferents
regions gen omiques, comparant-les amb la conservaci o dels microsat el lits
a les regions interg eniques. Concloem que la selecci o no mant e nom es els
microsat el lits als exons, sin o que tamb e a altres regions gen omiques. / Microsatellites are DNA sequences formed by tandem repetition of short
motifs. Short sequence tandem repeats are ubiquitous in eukaryotic genomes
both in coding and non-coding regions. They show a very high level of
polymophism and interspeci c divergence.
We investigated the use of next generation sequencing data, from the
1000 Genomes Pilot Prjects, to quantify microsatellite variability in the
human population and discover putative new loci involved in trinucleotide
repeat expansion diseases.
We analysed microsatellites phylogenetic conservation to learn about
the role of selection in shaping microsatellite evolution. The rst study con-
cluded that in vertebrate lineages amino acid tandem repeats were more
conserved than similar sequences located in non-coding regions. This lead
us to the conclusion that evolution was preserving repeats in protein-coding
regions. In a second stage we analzed the conservation of microsatellites in
di erent genomic regions, comparing them with the of microsatellite in inter-
genic region. We concluded that selection was not preserving microsatellites
only in exons but also in other genomic regions.
1
|
388 |
Regulatory mechanisms of c-Myc and their role in Acute Myeloid LeukemiaUribesalgo Micàs, Iris 24 November 2010 (has links)
The c-Myc transcription factor is a key player in cell homeostasis, being commonly
deregulated in human carcinogenesis. In this PhD thesis we have addressed the question
how regulatory mechanisms restrain the oncogenic activity of c-Myc and its impact on cell
differentiation. In the first half, we report that PML promotes destabilization of c-Myc protein
and re-activation of c-Myc-repressed target genes. The consequent re-expression of the cell
cycle inhibitor CDKN1A/p21 mediates differentiation of leukemic cells. In the second half of
the thesis we identified a novel mechanism of gene regulation by c-Myc, which is mediated
through its interaction with DNA-bound RARα. In undifferentiated cells, c-Myc/Max dimers
cooperate with RARα in the repression of genes required for differentiation. Upon
phosphorylation of c-Myc by the previously identified Pak2, the complex switches from a
repressive to an activating function by releasing Max and recruiting transcriptional coactivators.
These findings add a new and at least partially Max-independent mechanism for
transcriptional regulation by c-Myc and also discover an unexpected function of c-Myc in
inhibiting and promoting cellular differentiation.
Taken together, our results describe two new mechanisms that counteract the oncogenic
activity of c-Myc. Both PML and Pak2 can be considered as tumor suppressors since they
modulate c-Myc function in a way that ultimately promotes differentiation of leukemic cells.
This knowledge provides the basis for novel approaches to be exploited for the development
of c-Myc-targeted therapies. / El factor de transcripció c-Myc juga un paper clau en l’homeòstasi cel·lular, essent
freqüentment desregulat en la carcinogènesi humana. En aquesta tesi s’ha estudiat com
diferents mecanismes reguladors poden frenar l’activitat oncogènica de c-Myc i el
subsegüent impacte en la diferenciació cel·lular. A la primera meitat de la tesi, es demostra
que PML promou la desestabilització de la proteïna c-Myc i, en conseqüència, la reactivació
dels genes diana reprimits per c-Myc. Entre aquests gens diana es troba l’inhibidor del cicle
cel·lular CDKN1A/p21, la reexpressió del qual provoca la diferenciació de cèl·lules
leucèmiques induïda per PML. En la segona meitat, s’identifica un nou mecanisme de
regulació transcripcional per part de c-Myc a través de la interacció amb RARα, el qual està
unit a l’ADN. En cèl·lules indiferenciades, els dimers c-Myc/Max cooperen amb RARα en la
repressió de gens essencials per a la diferenciació. Un cop c-Myc és fosforil·lat per la kinasa
Pak2, el complex de c-Myc amb RARα esdevé activador mitjançant la pèrdua de Max i el
reclutament de coactivadors transcripcionals. Aquest descobriment suposa un nou
mecanisme mitjançant el qual c-Myc pot exercicir la regulació gènica almenys en part
independentment de Max, i també revela una funció desconeguda de c-Myc en la inhibició i
promoció de la diferenciació cel·lular.
En conjunt, aquests resultats descriuen dos nous mecanismes que contrarestren l’activitat
oncogènica de c-Myc. PML i Pak2 poden ser considerats supressors de tumors ja que
modulen la funció de c-Myc per a promoure la diferenciació de les cèl·lules leucèmiques.
Aquests descobriments poden utilitzar-se com a base pel desenvolupament de noves
teràpies anti-tumorals que tinguin com a diana la proteïna c-Myc.
|
389 |
Pancreatic Acinar Cell Plasticity. Senescense, epitelial-mesenchymal transition and p53Pinho, Andreia V. 14 July 2011 (has links)
Pancreatic acinar cells display plasticity to acquire distinct differentiation programs, being involved in
diseases as chronic pancreatitis and pancreatic ductal adenocarcinoma. This work shows that acinar
cells cultured in suspension undergo dedifferentiation, acquiring a pancreatic embryonic progenitor
phenotype. Dedifferentiated cells turn on a senescent program, associated with activation of p53 and
Ras pathways. A similar progenitor‐like phenotype with activation of senescence is present in
experimental chronic pancreatitis. Acinar cultures lacking p53 overcome growth arrest and lose the
pancreatic phenotype, undergoing an epithelial‐mesenchymal transition, while maintaining the
expression of pre‐pancreatic endoderm and stem cell markers. In experimental acute pancreatitis,
absence of p53 results in increased acinar cell proliferation and delayed regeneration. Our findings
support a role for acinar cell dedifferentiation in the initiation of pancreatic diseases. A p53‐
dependent control of cell growth and epithelial differentiation constitutes a tumor suppressive
mechanism that may limit PDAC development. / Las células pancreáticas acinares poseen plasticidad que les permite adquirir distintos programas de
diferenciación, estando implicadas en enfermedades como la pancreatitis crónica y el adenocarcinoma
ductal pancreático. En este trabajo hemos demostrado que las células acinares cultivadas en
suspensión se desdiferencian, adquiriendo un fenotipo de progenitores pancreáticos embrionarios. En
estas células se induce un programa de senescencia asociado con la activación de las vías de p53 y Ras.
Un fenotipo similar se evidencia en modelos de pancreatitis crónica experimental. Cultivos acinares en
los que se ha inactivado p53 sobrepasan el bloqueo de crecimiento y pierden el fenotipo pancreático,
presentando una transición epitelio‐mesenquimal y manteniendo la expresión de marcadores de
endodermo pre‐pancreático y de células madre. Durante la inducción de una pancreatitis aguda
experimental, la ausencia de p53 resulta en un incremento de la proliferación acinar y en un retraso
en la regeneración. Nuestros resultados demuestran que la desdiferenciación de las células acinares
participa en el desarrollo de enfermedades pancreáticas. El control del crecimiento celular y de la
diferenciación pancreática epitelial dependiente de p53 constituye un mecanismo de supresión
tumoral que puede limitar el desarrollo del PDAC.
|
390 |
Characterization of natural Killer cell response to human entomegalovirus infected dentrilic cellsMagri, Giuliana 31 March 2011 (has links)
S'ha establert un sistema experimental autòleg per a poder estudiar la resposta de les cèl.lules Natural Killer (NK) contra les cèl.lules dendrítiques derivades de monòcits (moDC), infectades pel Cytomegalovirus humà (HCMV). Els nostres resultats mostren que les cèl.lules NK responen contra les moDC infectades per HCMV, que presenten una expressió de les molècules MHC de classe I a superficie reduïda. Específicament, demostrem que la infecció per HCMV disminueix l'expressió en superficie d'HLA-E en les moDC, alliberant així la inhibició de les cèl.lules NK NKG2A+. Mostrem que els NKR anomenats NKp46 i DNAM-1 tenen un paper dominant en el reconeixement de les moDC infectades per HCMV i evidenciem la importància de la dinàmica dels mecanismes d'immunoevassió en la susceptibilitat a la resposta NK. Finalment, trobem que els interferons de tipus I i la IL-12 secretats en resposta a la infecció per HCMV, a més de participar en l'activació de la cèl.lula NK i en la secreció d'IFN-, inhibeixen l'expressió i la funció de NKG2D en les cèl.lules NK, com un mecanisme de regulació potencial per prevenir la reactivitat NK contra cèl.lules veïnes sanes. / Suitable experimental conditions have been established to dissect the role of NK cell receptors (NKR) and cytokines in the NK cell response against autologous human cytomegalovirus (HCMV) infected monocyte derived dendritic cells (moDC). Our results reveal that NK cells are capable of responding to HCMV infected moDC that have down-regulated surface MHC class I molecules. In particular, we prove that HCMV infection decreases surface HLA-E expression on moDC, thus releasing NKG2A+ NK cells from inhibition. We show that NKp46 and DNAM-1 NKR play a dominant role in the recognition of HCMV infected moDC and we provide evidences stressing the importance of the dynamics of viral immune evasion mechanisms in NK cell susceptibility. Finally, we find that type I interferons and IL-12 secreted in response to HCMV infection, beyond their participation in NK cell activation and IFN- secretion, transiently inhibit the expression and function of NKG2D in NK cells, thus providing a potential regulatory feedback mechanism to prevent NK cell reactivity against bystander healthy cells.
|
Page generated in 0.0169 seconds