Spelling suggestions: "subject:"ciència"" "subject:"audiència""
101 |
Pagesos en un món de canvis. Família i associacionisme agrari a la Selva del Camp, segles XVIII, XIX i XX.Soronellas i Masdeu, Montserrat 11 July 2002 (has links)
Esta tesis analiza las estrategias de reproducción de las casas campesinas de la zona del Camp de Tarragona, en el contexto de un proceso de transición social, siglos XVIII, XIX y XX caracterizado por la progresiva dependización de las economías agrarias respecto a la economía de mercado. Las prácticas alrededor de la reproducción se llevan a cabo gestionando los recursos propios de las casas campesinas, la herencia y el matrimonio son utilizados estratégicamente para regular la reproducción del grupo y del patrimonio en cada generación y también para garantizar su continuidad. En la medida que se mercantilizan los factores de producción, los campesinos se ven empujados a implementar más recursos reproductivos externos a la casa. La pluriactivitat económica creciente, presente en todo el período, y las asociaciones agrarias son factores de acomodación de las casas campesinas a los cambios. La metodología de la tesis se ha diseñado alrededor de dos unidades de observación: la casa campesina y las asociaciones agrarias. Los datos con que se ha trabajado proceden del análisis del ciclo de desarrollo familiar y patrimonial de una casa campesina, cal Lluques y también del estudio del asociacionismo agrario en la misma localidad de donde procede la familia objeto de estudio, la Selva del Camp (Tarragona). La metodología combina la consulta de fuentes documentales, de archivo, y la recogida de información oral, a través de la realización de entrevistas de orientación biográfica.El proceso de mercantilización de las economías campesinas que se analiza, ha sido estructurado en tres etapas. En la primera, desde el siglo XVIII hasta el último cuarto del XIX, la casa es la unidad de producción y de organización social básica, la comunidad local es su marco de integración y la reproducción económica está completamente vinculada a la reproducción familiar, de aquí la importancia de las estrategias de herencia y matrimonio. La inestabilidad de la explotación como recurso productivo y reproductivo, depende del ciclo familiar más que de las coyunturas económicas. El endeudamiento y la pluriactivitdad son, en este período, componentes estructurales de la reproducción de las casas campesinas.En la segunda etapa, desde finales del siglo XIX hasta los años 30, empiezan a jugar un papel importante los recursos reproductivos externos a la casa. Las asociaciones agrarias entran en la escena local el año 1900, cuando la crisis de finales de siglo provoca la expulsión de la población jornalera, una emigración que conlleva la dinamización del mercado de la tierra y el acceso de los pequeños campesinos a la propiedad de la tierra. Las asociaciones agrarias empiezan a estar presentes en las estrategias productivas y reproductivas de las casas, aunque hasta el momento del estallido de la guerra civil, su papel en la esfera productiva será poco trascendente y tenderá a reproducir las divisiones de la estructura social local.Desde los años 30 hasta hoy, se evidencia un aumento de los niveles de dependencia externa de las economías campesinas. Las estructuras cooperativas evolucionan de acuerdo con las exigencias del mercado pero su apoyo no resulta suficiente per garantizar la reproducción de las familias. La actividad agraria llega a depender de la capacidad de acceso a nuevas formas de ingresos, a menudo procedentes de actividades salarizadas y se implanta la logica de la pluralidad de bases económicas com una forma de poder mantener las explotaciones. La dependencia permite mantener la casa com base de la producción, però no com base de la reproducció ni de la organización social. / Aquesta tesi analitza les estratègies de reproducció de les cases pageses de la zona del Camp de Tarragona, en el context d'un procés de transició social, segles XVIII, XIX i XX caracteritzat per la progressiva dependització de les economies agràries respecte a l'economia de mercat. Les pràctiques al voltant de la reproducció es duen a terme gestionant els recursos propis de les cases pageses, l'herència i el matrimoni són utilitzats estratègicament per regular la reproducció del grup i del patrimoni a cada generació i també, i molt important en la seva lògica, per garantir-ne la continuïtat. En la mesura que es mercantilitzen els factors de producció, els pagesos es veuen empesos a implementar més recursos reproductius externs a la casa. La pluriactivitat econòmica creixent, present en tot el període, i les associacions agràries són factors d'acomodació de les cases pageses als canvis. La metodologia de la tesi s'ha dissenyat al voltant de dues unitats d'observació, per una banda, la casa pagesa, i per l'altra les associacions agràries. Les dades amb què s'ha treballat procedeixen de l'anàlisi del cicle de desenvolupament familiar i patrimonial d'una casa pagesa, cal Lluques i també de l'estudi de l'associacionisme agrari a la mateixa localitat d'on procedeix la família estudiada, la Selva del Camp (Tarragona). La metodologia combina la consulta de fonts documentals, d'arxiu, i la recollida d'informació oral, a través de la realització d'entrevistes d'orientació biogràfica.El procés de mercantilització de les economies pageses que s'analitza, ha estat estructurat en tres grans etapes. En la primera, des del segle XVIII fins al darrer quart del XIX, la casa és la unitat de producció i d'organització social bàsica, la comunitat local és el seu marc d'integració i la reproducció econòmica està completament vinculada a la reproducció familiar, d'aquí la importància de les estratègies d'herència i matrimonials. La inestabilitat de l'explotació com a recurs productiu i reproductiu, depèn del cicle familiar, tant o més que de les conjuntures econòmiques. L'endeutament i la pluriactivitat són, en aquest període, components estructurals de la reproducció de les cases pageses.En la segona etapa, des de finals del segle XIX fins els anys 30, comencen a jugar un paper important els recursos reproductius externs a la casa. Les associacions agràries entren en l'escena local l'any 1900, quan la crisi de preus de finals de segle provoca l'expulsió de la població jornalera, una emigració que acaba comportant la dinamització del mercat de la terra i l'accés a la propietat per part dels petits pagesos. Les associacions pageses comencen a incorporar-se en les estratègies productives i reproductives de les cases, tot i que fins a la guerra, el seu paper en l'esfera productiva serà poc transcendent i tendiran a reproduir les divisions de l'estructura social local.Des dels anys 30 fins avui, es fa evident la cada cop major dependència externa de les economies pageses. Les estructures cooperatives evolucionen d'acord amb les exigències del mercat però el seu recolzament no és suficient per garantir la reproducció de les famílies pageses. L'agricultura es fa depenent de l'accés a noves formes d'ingressos, molts cops provinents de relacions salarials, i s'implanta la lògica de la pluralitat de bases econòmiques com a forma de mantenir les explotacions. La reproducció depenent permet mantenir la casa com a base de la producció, però no com a base de la reproducció ni de l'organització social. / This thesis analyzes reproduction strategies in peasant households in the area of the Camp de Tarragona, within the context of a process of social transition during the 18th, 19th and 20 centuries, one feature of which was the increasing dependence of agrarian economies on a market economy. Practices related to reproduction involved the management of the peasant household's resources, with inheritance and marriage being used strategically to regulate the reproduction of the group and its patrimony in each generation and also, most importantly according to the group's logic, to guarantee its continuity. As factors of production became increasingly mercantilized, the peasants were obliged to exploit more reproductive resources external to the household. Growing use of multiple economic activities, a feature throughout the period under consideration, and agrarian associations are the means by which peasant households adapted to the changes. The thesis' methodology is structured around two observation units, on the one hand, the peasant household, on the other, agrarian associations. The data under consideration comes from the analysis of the family and patrimonial development cycle of a peasant household, namely 'Cal Lluques', located in the small town of La Selva del Camp in the province of Tarragona and also from research into the workings of agrarian associations in the same place. The methodology combines consultation of documentary sources, both working with archives and collecting oral information, through interviews of a biographical nature.The process by which peasant economies adapted to the market economy, analyzed here, is structured in three phases. First, from the 18th century to the last quarter of the 19th century, the household is the basic unit of production and social organization, integrated into the framework of the local community, with economic reproduction being closely linked to family reproduction, hence the importance of patrimonial and matrimonial strategies. The instability of the household and its land as a productive and reproductive resource depends as much, if not more, on the family cycle as on economic factors. Sustaining debt and multiple employment are structural elements in the reproduction of peasant households. In the second phase, from the end of the 19th century to the 1930s, reproductive resources external to the household begin to play an increasingly important role. Agrarian associations first appear in La Selva in 1900, when the crisis in prices at the end of the century lead to the expulsion of the day labourers, an emigration which brought with it a dynamic market for the sale of land and thus the access to more property for peasants with small holdings. Peasant associations begin to form part of the productive and reproductive strategies of the households, although until the Spanish Civil War, their role is of limited importance in terms of production, and they tend to reproduce the divisions of the local social structure. From the 1930s to the present, the external dependence of peasant economies becomes more and more evident. Cooperative structures develop in accord with the demands of the market, but the support they offer is not enough to guarantee the reproduction of peasant families. Agriculture comes to depend on access to new forms of earnings, often on the basis of salaried work, and the use of a range of economic activities becomes the only means by which the household and its lands remain a viable economic unit. Reproduction dependent on external factors allows the peasant household to remain a viable base for production, but not as a basis of reproduction or social organization.
|
102 |
Fine-motion planning for robotic assembly under modelling and sensing uncertaintiesRosell Gratacòs, Jan 13 October 1998 (has links)
This thesis proposes a fine-motion planner for assembly tasks in the plane considering two degrees of freedom of translation and one of rotation, taking into account modelling and sensing uncertainties and the effect of friction. The proposed planner is based on a two-phase approach. First, uncertainty is not considered and a nominal solution path is searched in a graph representing the free configuration space, which has been obtained with an exact cell decomposition method. Then, uncertainty is considered and the arcs of the solution path are evaluated in order that the possible contacts occurring during the traversing of the arc do not provoke a failure of the task execution. When this is not possible, the planner finds a patch plan in contact-space in an analogous way as the nominal solution path in free-space.This work:- introduces the parametrized translational configuration space, which is an embedding of the rotational degree of freedom into the translational configuration space, for the analysis of the geometric constraints of planar assembly tasks.- makes a thorough analysis of the sources of uncertainty that affect an assembly task. Modelling and sensing uncertainties have been considered. Although modelling uncertainty is an important source of uncertainty that affects assembly tasks, it has usually been overlooked by most of the researchers. In this work, this source of uncertainty has been meticulously studied, by analyzing the effects of both positioning uncertainty and manufacturing tolerances. The dependence between sources of uncertainty is also taken into account.- includes a force analysis using the dual representation of forces, which allows to consider in an easy way both the geometric uncertainties that affect the possible raction forces arising at the contact situations, as well as the sensor uncertainties. Friction has been considered and modelled with the generalized friction cone. The suitability of this model for this kind of tasks has been validated from the experiments. - synthesizes the robot motions using a force-compliant control based on the generalized damping model. Task execution includes uncertainty reduction routines in order to adapt the robot commands to the actual geometry of the task.
|
103 |
Applications of Biased Randomization and Simheuristic Algorithms to Arc Routing and Facility Location ProblemsGonzález-Martin, Sergio 13 March 2015 (has links)
La majoria de metaheuristiques tenen una component aleatori, que normalment està basada en aleatorització uniforme -i.e., l'ús de la distribució de probabilitat uniforme per fer seleccions aleatòries. Per altra banda, el marc Multi-start biased Randomization of classical Heuristics with Adaptive local search proposa l'ús de aleatorització esbiaixada (no uniforme) per al disseny de algoritmes metaheuristics alternatius -i.e., l'ús de distribucions de probabilitat esbiaixades com la geomètrica o la triangular. En algunes situacions, aquesta aleatorització no uniforme ha obtingut una convergència més ràpida a la solució quasi òptima. El marc MIRHA també inclou un pas de cerca local per a millorar les solucions generades durant el procés iteratiu. A més, permet afegir passos de cerca adaptats al problema, com cache (memòria) o splitting (dividir i conquerir), que permeten la generació de solucions competitives (quasi òptimes). Els algoritmes dissenyats amb el marc MIRHA permeten obtenir solucions d'alta qualitat a problemes realistes en temps de computació raonables. A més, tendeixen a utilitzar un nombre reduït de paràmetres, el que els fa simples d'implementar i configurar en la majoria d'aplicacions pràctiques. El marc s'ha aplicat exitosament a diversos problemes d'enrutament i planificació. Un dels principals objectius d'aquesta tesi és desenvolupar nous algoritmes , basats en el marc mencionat, per solucionar problemes d'optimització combinatòria que poden ser d'interès a la industria de les telecomunicacions. / La mayoría de metaheurísticas tienen un componente aleatorio, que normalmente está basada en aleatorización uniforme -ie, el uso de la distribución de probabilidad uniforme para hacer selecciones aleatorias. Por otra parte, el marco Multi-start Biased Randomization of classical heurística with Adaptive local search propone el uso de aleatorización sesgada (no uniforme) para el diseño de algoritmos metaheurísticos alternativos -ie, el uso de distribuciones de probabilidad sesgadas como la geométrica o triangular. En algunas situaciones, esta aleatorización no uniforme ha obtenido una convergencia más rápida en la solución casi óptima. El marco MIRHA también incluye un paso de búsqueda local para mejorar las soluciones generadas durante el proceso iterativo. Además, permite añadir pasos de búsqueda adaptados al problema, como caché (memoria) o splitting (dividir y conquistar), que permiten la generación de soluciones competitivas (casi óptimas). Los algoritmos diseñados con el marco MIRHA permiten obtener soluciones de alta calidad a problemas realistas en tiempo de computación razonables. Además, tienden a utilizar un número reducido de parámetros, lo que los hace simples de implementar y configurar en la mayoría de aplicaciones prácticas. El marco se ha aplicado exitosamente a varios problemas de enrutamiento y planificación. Uno de los principales objetivos de esta tesis es desarrollar nuevos algoritmos, basados ¿¿en el marco mencionado, para solucionar problemas de optimización combinatoria que pueden ser de interés en la industria de las telecomunicaciones. / Most metaheuristics contain a randomness component, which is usually based on uniform randomization -i.e., the use of the Uniform probability distribution to make random choices. However, the Multi-start biased Randomization of classical Heuristics with Adaptive local search framework proposes the use of biased (non-uniform) randomization for the design of alternative metaheuristics -i.e., the use of skewed probability distributions such as the Geometric or Triangular ones. In some scenarios, this non-biased randomization has shown to provide faster convergence to near-optimal solutions. The MIRHA framework also includes a local search step for improving the incumbent solutions generated during the multi-start process. It also allows the addition of tailored local search components, like cache (memory) or splitting (divide-and-conquer) techniques, that allow the generation of competitive (near-optimal) solutions. The algorithms designed using the MIRHA framework allows to obtain "high-quality" solutions to realistic problems in reasonable computing times. Moreover, they tend to use a reduced number of parameters, which makes them simple to implement and configure in most practical applications. This framework has successfully been applied in many routing and scheduling problems. One of the main goals of this thesis is to develop new algorithms, based in the aforementioned framework, for solving some combinatorial optimization problems that can be of interest in the telecommunication industry.
|
104 |
A numerical formulation to solve the ALE Navier-Stokes equations applied to the withdrawal of magma chambersFolch Duran, Arnau 17 May 2000 (has links)
La tesis presenta un algoritmo para la resolución de las ecuaciones de Navier-Stokes con acoplamiento mecánico en el contexto del método de los elementos finitos. La solución de la versión ALE de las ecuaciones de Navier-Stokes se basa en un método de paso fraccionario combinado con una técnica de proyección del gradiente de presiones que produce el efecto de estabilización requerido para el campo de presiones en las versiones implícitas del algoritmo. El algoritmo trata simultáneamente flujos compresibles e incompresibles usando los mismos espacios de interpolación para los campos de velocidad y presión. Los problemas de interacción fluido estructura se resuelven mediante un procedimiento alternado en el cual las ecuaciones del fluido y las de la estructura se integran alternativamente en el tiempo. Se contempla también una estrategia de remallado con una interpolación conservativa de variables nodales. Las aplicaciones particulares se centran básicamente en la modelización de la dinámica de vaciado de cámaras magmáticas. Se propone un modelo físico para los tipos de erupciones volcánicas mas comunes. Las distintas simulaciones de eventos eruptivos contemplan desde erupciones desencadenadas por saturación de volátiles hasta erupciones que forman calderas de colapso. Por otro lado, se presenta también un procedimiento numérico para calcular deformaciones viscoelásticas del terreno en zonas de actividad volcánica. El procedimiento se basa en el principio de correspondencia combinado con el método de las series de Prony para obtener transformadas de Laplace inversas. Las aplicaciones permiten acotar el dominio de aplicabilidad de los procedimientos analíticos actuales y, simultáneamente, permiten contemplar un espectro mas amplio de posibilidades como, por ejemplo, fuentes extensas, efectos topográficos o anisotropias de la corteza. / This thesis presents a numerical formulation to solve the Navier-Stokes equations with mechanical coupling in the context of a Finite Element Method. The solution of the ALE Navier-Stokes equations is based on a fractional step method combined with a pressure gradient projection technique that produces the required stabilisation of the pressure field when implicit versions of the algorithm are considered. The algorithm deals simultaneously with both compressible and incompressible flows using the same interpolation spaces for the pressure and the velocity fields. Fluid-structure interaction problems are solved by means of a staggered procedure in which the fluid and the structural equations are alternatively integrated in time by using separate solvers. A remeshing strategy with a conservative interpolation of nodal variables is also developed. Particular applications are addressed concerning the modelling of the dynamics of magma withdrawal from crustal reservoirs. A physical model for the most common types of (explosive) volcanic eruptions is proposed. Several simulations of eruptive events, ranging from volatile oversaturation driven eruptions to caldera-forming eruptions, are presented. On the other hand, a numerical procedure to compute viscoelastic ground deformations in volcanic areas is also proposed. This procedure is based on the correspondence principle combined with the Laplace transform inversion by means of the Prony series method. It allows to constrain the domain of applicability of the analytical procedures used nowadays and, simultaneously, allows to contemplate a wider spectrum of possibilities such as, for instance, extended sources, topographic effects or anisotropies of the crust.
|
105 |
Análisis de las estrategias organizacionales y tecnológicas para implementar programas de gestión del conocimiento en empresas ChilenasLiberona de la Fuente, Darío 29 November 2013 (has links)
La gestió del coneixement és una disciplina que s'inicia a la dècada dels anys 90 i que s’està desenvolupant de manera vertiginosa. Més que una moda o objecte d'exercici intel • lectual és una àrea de recerca i aplicació que està vigent i que probablement arribarà al seu estat de maduresa durant la present dècada. Aquest treball és una revisió de l'estat de l'art de la Gestió del Coneixement (GC) i la seva aplicació en empreses xilenes. La primera part presenta als actuals investigadors, treballs i línies de recerca en la matèria. Tot i que la selecció no inclou tots els investigadors i consultors, sí recull alguns dels més citats així com les seves publicacions i els autors més destacats dels últims anys. A l’annex 7.5 de la tesi hi ha una detallada relació de treballs i línies de recerca. Aquest treball busca determinar i analitzar l'ús de les estratègies organitzacionals i tecnològiques per implementar programes de gestió del coneixement en empreses Xilenes. Està organitzat en cinc capítols principals. Les conclusions fonamentals no són encoratjadores respecte de l'ús d'aquestes pràctiques en empreses xilenes, i molt menys en empreses de menor grandària, a Xile i el món la mida de les organitzacions guarda relació directa amb l'ús de les pràctiques, i la indústria més avançada a Xile és la indústria de la mineria, que és l'única que es compara de manera equivalent a indústries alemanyes o canadencs respecte del nivell d'adopció de la GC. El baix nivell d'Innovació determinat a Xile correlaciona de manera directa amb l'ús de pràctiques de GC, hi ha grans reptes per a millora dels índexs d'ús de GC, innovació de països en vies de desenvolupament com Xile, Mèxic, Turquia i Polònia, suggeriments sobre els propers passos es plantegen en les conclusions / La gestión del conocimiento es una nueva disciplina que se inicia en la década de los 90s y que está desarrollándose de manera vertiginosa, más que una moda u objeto de ejercicio intelectual es un área de investigación y aplicación que está vigente y que probablemente llegará a su estado de madurez durante la presente década. Este trabajo es una revisión del estado del arte de la Gestión del Conocimiento (GC) y su aplicación en empresas chilenas, en la primera parte presenta a los actuales investigadores, trabajos y líneas de investigación en la materia, si bien la selección no considera a todos los investigadores y consultores, considerada algunos de los más citados, sus publicaciones y los autores más destacados de los últimos años, se complementa con una detallada lista de trabajos y líneas de investigación en el anexo 7.5 de la tesis. Este trabajo busca determinar y analizar el uso de las estrategias organizacionales y tecnológicas para implementar programas de gestión del conocimiento en empresas Chilenas. Esta organizado en cinco capítulos principales. Las conclusiones fundamentales no son alentadoras respecto del uso de estas prácticas en empresas chilenas, y mucho menos en empresas de menor tamaño, en Chile y el mundo el tamaño de las organizaciones guarda directa relación con el uso de las practicas, y la industria más avanzada en Chile es la industria de la minería, que es la única que se compara de manera equivalente a industrias alemanas o canadienses respecto del nivel de adopción de la GC. El bajo nivel de Innovación determinado en Chile correlaciona de manera directa con el uso de prácticas de GC, existen grandes desafíos para mejora de los índices de uso de GC, innovación de países en vías de desarrollo como Chile, México, Turquía y Polonia, sugerencias sobre los próximos pasos se plantean en las conclusiones. / In 1986 he published Kunskapsföretaget (Sveiby 1986), some consider this the beginning of Knowledge Management (KM), in 1991, Thomas A. Steward appeared in Fortune magazine to its readers the concept of Knowledge Management and Intellectual Capital. His several articles about the terms caused Intellectual Capital and Knowledge corporate terms were popular at the time. Then Ikujiro Nonaka and Hirotaka Takeuchi proposed a theory of corporate knowledge creation in his famous 1995 book "The Knowledge-Creating Company: How Japanese Companies Create the Dynamics of Innovation (The knowledge creating company: How Japanese companies create the dynamics of Innovation), being one of the most cited books in the knowledge management literature. Several authors consider these researchers and parents of the GC. These basic principles have informed the creation of a new discipline called Knowledge Management. Governments and businesses around the world have been using these new practices during the last two decades. This work is related to the concept, research and use of KM in Chile and the new technologies that support this application. What is knowledge management applied to the company?, What is the status of e-learning in Chile, how we can contribute to build the intangible value of knowledge in organizations?, What are the KM technologies used today? , what is the level of actual use of knowledge management practices (KM) ? and how it compares this actual level of use with that of other countries?, these are simple questions without clear answers, this has been the main objective of this research, help clarify and understand the theory and implementation mechanisms of knowledge management strategies in Chilean companies, find out which are the most used technologies and what are the main difficulties in the implementation of KM programs in Chilean companies. Knowledge Management has been established as a discipline since 1995, currently there are a wide range of university courses, publications, consultants and some collaborative technologies dedicated to the study, promotion and use of KM. Many companies have dedicated resources to this emerging discipline that tries to focus on general knowledge as a corporate asset in the development and strengthening of the channels through which knowledge and information flow across organizations, in the use of collaborative technologies and how this flow of information helps to make better decisions, and how improve innovation and make the corporate knowledge an important asset of the company. The key variables in KM programs are people, processes, technology support and intellectual capital, how to exploit these intangible assets is not easy, during years the companies have focused on intangible values, such as your brand, your prestige, organizational culture, its customers, its processes, its strategy, its senior management, flexibility, competitiveness among others, all paths resulting in practices and associated technologies that seek to maximize the potential of each of these assets, however, knowledge management has been left behind especially in countries with lower levels of development as Chile. Technology has been a catalyst for improvements and enabled quantum leaps on all these practices, at the end of the day, after two hundred years of industrialization, we are searching for techniques that allow us to make organizations and companies more productive and successful. But how we manage business knowledge ?, how to solve the training of staff in massive industries with high turnover ?, which variables and techniques allow us to incorporate new organizational tools?, how to integrate new technology tools to the existing culture of the organization ? are some ssues with still an early stage of analysis and discussion. This paper seeks to identify and analyze the use of organizational and technological strategies to implement knowledge management programs in Chilean companies.
|
106 |
Monitorització de projectes no determinats utilitzant Scrum i la Concept-Knowledge TheoryCamps i Lorente, Joan 16 February 2015 (has links)
Planning and monitoring of projects are fundamental activities for its management. These tasks provide the required information to have a full picture of a given situation. They are an instrument that enables the control of any process and that will make possible its evaluation. However, it has been showed that, in some areas, monitoring by standards can be a complex activity.
This study proposes a method for monitoring projects. It can be implemented in those cases that, either by its size or by its own dynamics, do not display the way they use to carry out their projects. To succeed in this approach, it needs to be simple, user-friendly and based on people skills.
Moreover, standards are particularly useful for the management of those projects whose final configuration is known, called as determined projects. These kinds of projects differ from others that do not have a specific known end, for example any design process. They are called nondeterministic projects.
Thus, this research corresponds to the development of a method for monitoring nondeterministic projects.
First of all, the state of knowledge concerning both project management and design theories has been reviewed. The relationship of the first term with the aim of the research is evident, but the relationship with the second term requires a comment: the correct monitoring of a nondeterministic project requires showing the itinerary that follows the reasoning of the designer or group of designers. For example, what are the technical solutions adopted and which the discarded? Or, which knowledge has been used? And, is there any new knowledge acquired? All of these questions should be known. The way to map these processes is not evident. This issue should be deal from the design theory.
As a result of the review of the state of knowledge, it is suggested that the development of a method for the monitoring of nondeterministic projects could be articulated from the simultaneous use of Scrum, as a framework of agile project development, and the Concept- Knowledge theory, as a design theory. At these two elements, a third one, related to a system file hosting is added. The hybridization of the two main elements is the idea that allows structuring the developed method.
The set of hypothesis to be proved corresponds to the possibility of using the method, that is, the validation of the hypothesis will be satisfactory if the method can be used and it is useful. For the validation, a research focused on a qualitative approach has been designed. It consists in two strategies: a participant observation and case studies. In the first one, the method has been used by eight teams of students of advanced engineering courses to carry out its project in an academic environment. In the second one, three cases of different architectural design projects have been studied. The first case is a research project for the design of a particular ephemeral structure. The second case corresponds to the process used by a professional studio of architecture to design a house in exceptional plot conditions. Finally, the third case, also relative to a professional environment, describes the study of the process followed in the development of a new type of curtain wall. Approaches used in all case studies are based on sustainability criteria.
The results of the investigations conducted are discussed in order to determine the validation of the hypothesis. At the same time, the conditions that must be fulfilling for the successful implementation of the method are proposed. / La planificació i el seguiment dels projectes són activitats fonamentals per a la seva gestió. Les tasques de visualització del seguiment o monitorització proporcionen la informació necessària per a disposar d'una imatge completa d'una situació donada. Són, doncs, l'instrument que permet el control i que possibilitarà l'avaluació de qualsevol procés. Tanmateix, es comprova que monitoritzar mitjançant els estàndards pot ser, en alguns àmbits, una activitat complexa. En aquest estudi es proposa un mètode de monitorització de projectes que es pugui implementar en aquells entorns on, o bé per les seves dimensions o bé per les seves dinàmiques pròpies, no es visualitza la manera com es realitzen projectes. Per reeixir en aquest enfocament és necessari que un mètode sigui simple i fàcil d'utilitzar, centrat en les persones i les seves habilitats. D'altra banda, els estàndards són especialment útils per a la gestió d'aquells projectes dels quals se'n coneix la configuració final i que poden ser anomenats determinats. Aquest tipus de projectes es diferencien dels que no tenen un final concret conegut, per exemple qualsevol procés de disseny, i que poden ser anomenats projectes no determinats. La recerca que s'ha portat a terme correspon, doncs, al desenvolupament d'un mètode de monitorització de projectes no determinats. S'ha revisat l'estat del coneixement relatiu tant a la gestió de projectes com a les teories del disseny. Si la relació del primer terme amb la recerca és evident, la relació amb el segon requereix un comentari: per monitoritzar correctament un projecte no determinat cal poder mostrar l'itinerari que segueixen els raonaments del dissenyador o grup de dissenyadors. Cal saber, per exemple, quines són les solucions tècniques adoptades i quines són les descartades, o bé quin ha estat el coneixement utilitzat, i si s'ha adquirit nou coneixement. La forma de mapificar aquests processos no és evident. Aquesta qüestió ha de ser abordada des de la teoria del disseny. Com a resultat de la revisió de l'estat del coneixement s'observa que el desenvolupament d'un mètode adequat per a la monitorització de projectes no determinats podria estar articulat a partir de la utilització simultània de l'Scrum, en tant que marc de treball iteratiu inclòs en la gestió àgil de projectes, i de la Concept-Knowledge Theory, en tant que teoria del disseny. La hibridació d'aquests dos elements, als quals s'hi afegirà un tercer aspecte operatiu corresponent a un sistema d'allotjament d'arxius, és la idea que permet estructurar el mètode desenvolupat. El conjunt d'hipòtesis a comprovar corresponen a la possibilitat d'utilitzar el mètode, és a dir, la validació de les hipòtesis es produirà si el mètode es pot dur a terme i si és útil. Per a aquesta validació s'ha procedit a dissenyar una investigació centrada en un enfocament qualitatiu i formada per dues estratègies: la observació participant i l'estudi de casos. En la primera, el mètode desenvolupat ha estat utilitzat per vuit equips d'estudiants de cursos avançats d'enginyeriaper a la realització del seu projecte en un entorn acadèmic. En la segona, s'han estudiat tres casos de tres projectes de disseny d'objectes arquitectònics. El primer cas és un projecte de recerca corresponent al disseny d'una estructura efímera particular. El segon cas correspon al procés utilitzat en un estudi professional d'arquitectura per dissenyar una casa en un entorn amb unes condicions excepcionals. Finalment, en el tercer cas, també centrat en un entorn professional, s'estudia el procés seguit en el desenvolupament d'un nou tipus de mur cortina. Tots el casos d'estudi en basen en enfocaments protagonitzats per criteris de sostenibilitat. Els resultats de les investigacions realitzades es discuteixen a fi de determinar la validació de les hipòtesis. Al mateix temps, es concreten les condicions que s'han de complir per a reeixir en la implementació del mètode
|
107 |
The Evolutionary dimension of Trust and its effects on cooperationAcedo Carmona, Cristina 01 December 2014 (has links)
Introducción
La vida social humana se sustenta en la cooperación de una forma diferente respecto a
otras especies. Los científicos han indagado en la evolución de la cooperación desde
distintos puntos de vista (Trivers, 1971; Dawkins, 1976; Axelrod y Hamilton, 1981;
Axelrod, 1984; Caporael et al., 1989; Boyd & Richerson, 1990; Wilson & Sober, 1994;
Bergstrom, 2002; Boyd et al., 2003; Gintis et al., 2003; Bowles & Gintis, 2004; Gintis
et al., 2008; Boyd et al., 2010) pero ninguna de tales explicaciones dan cuenta de la
complejidad de las relaciones cooperativas humanas. En este trabajo de tesis se
analizan las relaciones cooperativas destacando su relación intrínseca con las
relaciones de confianza. ¿Por qué cooperamos? ¿Cuál es la influencia de la confianza
en la cooperación y qué papel juega la historia evolutiva en este puzle? Tomando en
consideración las formas sociales adoptadas por nuestros antepasados humanos, es
posible pensar en ciertos rasgos cognitivos y psicológicos específicos relevantes para
entender las relaciones actuales de cooperación y, en un sentido más amplio, las
relaciones sociales. El objetivo es, en definitiva, enmarcar las relaciones sociales humanas en un entorno evolutivo para explicar comportamientos sociales que existen
en la actualidad.
Contenido de la investigación
Esta tesis trata de responder a las cuestiones planteadas anteriormente basándose
primero en la relación que existe entre la evolución de la socialidad y la cognición
humanas, como hipótesis de partida a contrastar en estudios posteriores. Desde esta
perspectiva y, utilizando una metodología multidisciplinar procedente de disciplinas
tales como la Sociología, Psicología y Antropología, se diseña un plan de investigación
que trata de profundizar en mayor medida en dichos temas.
El trabajo de tesis parte inicialmente de una revisión crítica sobre estudios que tratan de
relacionar el comportamiento social en primates y la evolución del neocórtex –la
Hipótesis del Cerebro Social de Dunbar (Dunbar, 1992; Dunbar, 1998; Dunbar &
Shultz, 2007; Shultz & Dunbar, 2007; Dunbar, 2010). De dicha revisión, resulta
evidente la necesidad de utilizar un enfoque más matizado para explicar la enorme
complejidad de las relaciones sociales humanas. Para ello, ofrece un enorme interés el
análisis de la influencia del mecanismo psicológico de la confianza. No obstante, los
estudios de Dunbar, especialmente aquellos relacionados con las características propias
de los grupos sociales humanos en relación a la capacidad cognitiva, son
continuamente revisados a lo largo de todo este trabajo.
Posteriormente se propone un marco teórico sobre los factores que influyen en la
confianza (Parsons, 1970; Barber, 1983; Good, 1988; Yamagishi, 1998; Glaeser et al.,
2000; Uslaner, 2002; Six, 2005; Bjørnskov, 2006; Hardin, 2006) y su posible
configuración en un entorno evolutivo. Sobre esta base teórica, se diseña el posterior
trabajo empírico, siempre teniendo en cuenta la hipótesis de que el ser humano tiene un
comportamiento social ampliamente influenciado por un contexto de relaciones dentro
de los pequeños grupos en los que ha convivido durante la mayor parte de su historia
evolutiva.
El marco teórico explica los elementos que conforman la confianza, la tipología y su
posible configuración a lo largo de la historia evolutiva. Constituyen el substrato
utilizado para llevar a término el análisis de la confianza y del comportamiento
cooperativo en los siguientes trabajos empíricos. Los estudios empíricos siguen un plan
basado en un diseño propio, procedente de la revisión de la literatura (Fey, 1955;
Rosenberg, 1957; Wrightsman, 1964, 1974; Rotter, 1967; Survey Research Center, 1969; Christie & Geis, 1970; Johnson-George & Swap, 1982; Rempel et al., 1985;
World Values Survey Association, 2009), con cuestionarios para medir el nivel de
confianza general y personal en un grupo. Además se usa un juego experimental –
dilema del prisionero con algunas variantes– que demuestra el comportamiento
cooperativo real de los individuos. El juego se realiza en condiciones de confianza y de
no confianza entre los miembros de un mismo grupo.
El estudio piloto se lleva a cabo inicialmente en dos grupos diferentes. Los resultados
muestran ya la influencia de las relaciones cercanas de confianza personal en la
cooperación y el interés de analizar las redes de confianza (Radcliffe-Brown, 1940;
Barnes, 1954; Milgram, 1967; Mitchell, 1969; Wasserman & Faust, 1994; Molina, J.L.,
2001; White & Harary, 2001; Newman et al., 2003; Freeman, 2004; Eguíluz et al.,
2005; Fowler & Christakis, 2010) en mayor profundidad.
Los resultados de este trabajo se confirman en un estudio similar posterior con otros
grupos más numerosos y más comparables entre sí. Los nuevos resultados muestran
cómo la cooperación se relaciona en buena medida con un compromiso afectivo de
reciprocidad que proviene de la confianza personal, como elemento adaptativo hacia
una cooperación más exitosa, incluso en condiciones de anonimato y pese a la
posibilidad de causar un perjuicio en el individuo a corto plazo. Además, el estudio
incluye un análisis en profundidad de las redes de confianza de estos grupos para
constatar la importancia que ciertas topologías de redes de confianza pueden tener en la
cohesión general de un grupo.
La última parte de la tesis presenta una perspectiva más antropológica con la
realización de trabajo de campo en dos zonas caracterizadas por su gran diversidad
étnica: el norte de Ghana y Oaxaca, en México. Estos lugares permiten estudiar cómo
interaccionan los grupos y por qué mantienen sus identidades étnicas a pesar de una
historia en común. Se pretende analizar si los mecanismos de la confianza personal que
aparecen a nivel individual pueden trasladarse también a grupos más grandes o a
sociedades. En este caso, además de la observación directa de los grupos y de la
inclusión de su contexto histórico, social, económico y político, se utilizan entrevistas y
redes personales de cooperación.
En el trabajo de Ghana (Rattray, 1931, 1932; Syme, 1932; Tait, 1961; Hilton, 1962;
Hart, 1971; Drucker-Brown, 1975, 1992; Fussy, 1979; Laari, 1987; Awedoba, 1989,
2001; Wilks, 1989; Assimeng, 1990; Kotey, 1995; Schlottner, 2000; Oppong, 2002;
Tonah, 2005), se hace un recorrido por el contexto de los grupos y se explican las
características de sus redes de confianza y cooperación. En este trabajo, se observa la eficacia de la diversificación étnica como medio para crear pequeños grupos más
resistentes a la hora de enfrentarse a entornos difíciles. Se muestra también la adopción
de formas culturales que permiten extender los mecanismos de la confianza personal en
colectivos mayores.
En el último trabajo se comparan los resultados anteriores con los de México (Chance,
1979; Zeithin, 1990; Campbell, 1993; Oseguera, 2004; Reina Aoyama, 2004; Barabas,
2006, 2008; Trejo Barrientos, 2006; Spores, 2008; Joyce, 2010; Nahmad Sitton, 2013),
en un análisis cross-cultural para identificar posibles elementos “universales” en las
redes de confianza y cooperación y también las influencias culturales.
Conclusiones
Mediante los anteriores trabajos se muestra que la confianza es uno de los mecanismos
cognitivos y psicológicos más anclado en la historia evolutiva humana.
Su origen evolutivo se observa en los resultados de esta tesis: al demostrarse la mayor
influencia de la confianza personal sobre la confianza general a la hora de influir en la
cooperación, la cual necesita de las relaciones cercanas y por tanto del pequeño grupo
para su aparición –dadas las limitaciones cognitivas y temporales para mantener este
tipo de relaciones con gran número de personas–, y su fuerte conexión con aspectos
emocionales inconscientes –uno de los mecanismo más primitivos en los seres
humanos. De hecho, tanto en el trabajo empírico como en el de campo, aparece la
configuración de redes de confianza en torno a pequeños grupos.
La confianza personal también puede extenderse a colectivos mayores. Incluso en las
grandes sociedades más desarrolladas los individuos siguen creando sus pequeños
grupos en todos los ámbitos de su vida. Sin embargo, en algunas sociedades, donde
existen mayores dificultades de supervivencia, como las analizadas en esta tesis, se
observan determinadas herramientas culturales que sirven para extender la confianza
personal a un mayor número de personas: conceptos tales como grupos étnicos, clanes,
linajes, familias, comunalidad, municipalidad en el caso oaxaqueño, valores
internalizados, etc… son eficaces en este sentido.
De este modo, la cultura provee de los mecanismos necesarios para crear fuertes lazos
de cohesión basados en los elementos emocionales. La mayor cohesión y una actitud
más abierta de confianza que surgen de tales herramientas culturales ayudan a
enfrentarse a los entornos de forma más eficaz. Así pues, se podría predecir que a medida que los entornos resultan más difíciles, aparece una mayor diversificación de
los grupos.
Con la comparación de los resultados de Ghana y México, se profundiza en mayor
medida en los elementos comunes en las redes de confianza y cooperación –aspectos
universales–: los grupos pequeños y distintos niveles de emocionalidad implícita en los
vínculos de confianza; y aquellos elementos culturales que se adecuan al contexto
histórico y a la situación económica de los grupos, para crear una mayor o menor
cohesión de sus miembros en función de sus necesidades. De este modo, además de
identificarse en el campo diferentes indicadores para medir la confianza, también se
identifican ciertas formas culturales que parecen más eficaces que otras a la hora de
cohesionar los grupos, a saber, los valores y el sentimiento de identidad y pertenencia
grupal, frente a la normatividad. / Introducció
La vida social humana es basa en la cooperació i la confiança d'una manera diferent de
la d’altres espècies. Els científics han investigat la cooperació humana des de diferents
punts de vista (Trivers, 1971; Dawkins, 1976; Axelrod y Hamilton, 1981; Axelrod,
1984; Caporael et al., 1989; Boyd & Richerson, 1990; Wilson & Sober, 1994;
Bergstrom, 2002; Boyd et al., 2003; Gintis et al., 2003; Bowles & Gintis, 2004; Gintis
et al., 2008; Boyd et al., 2010), però encara hi ha moltes preguntes sobre l'evolució de
la cooperació sense explicació. Aquest treball de tesi analitza les relacions cooperatives
emfasitzant la seva relació intrínseca amb les relacions de confiança. Per què
cooperem? Quina és la influència de la confiança en la cooperació i el paper de la
història evolutiva en aquest trencaclosques? Tenint en compte les formes socials
adoptades pels avantpassats humans, és possible pensar en certs trets cognitius i
psicològics específics que podrien tenir una importància clau per entendre les actuals
relacions de cooperació i, en un sentit més ampli, les relacions socials. L'objectiu de la
tesi és, en definitiva, emmarcar les relacions socials en un entorn evolutiu per explicar
els comportaments socials que existeixen avui en dia.
Contingut de la investigació
Aquesta tesi tracta de respondre les preguntes anteriors, a partir de la relació entre l'evolució de la sociabilitat i la cognició humà, com hipòtesi inicial per contrastar els
estudis posteriors. Des d'aquesta perspectiva i utilitzant una metodologia
multidisciplinària de la Psicologia, Antropologia i Sociologia, es va dissenyar un pla de
recerca que pretén aprofundir en aquest plantejament.
Amb aquest objectiu en ment, el treball de tesi es basa inicialment en una revisió crítica
d’estudis anteriors que intenten relacionar el comportament social dels primats i
l'evolució del neocórtex –la Hipòtesi del Cervell Social de Dunbar (Dunbar, 1992;
Dunbar, 1998; Dunbar & Shultz, 2007; Shultz & Dunbar, 2007; Dunbar, 2010).
Aquesta revisió mostra clarament la necessitat d'un enfocament més matisat per
explicar aquesta relació a causa de l'enorme complexitat de les relacions socials
humanes. Per això, l’estudi de la influència del mecanisme psicològic de la confiança
ofereix un interès enorme. No obstant això, els estudis de Dunbar, especialment aquells
relacionats amb les característiques dels grups socials humans en relació amb la seva
capacitat cognitiva, sóntinguts en compte al llarg de tot aquest treball.
Després d’aquesta revisió es proposa un marc teòric sobre els factors que influeixen en
la confiança (Parsons, 1970; Barber, 1983; Good, 1988; Yamagishi, 1998; Glaeser et
al., 2000; Uslaner, 2002; Six, 2005; Bjørnskov, 2006; Hardin, 2006) i la seva possible
configuració en un entorn evolutiu. En base a aquest marc teòric, es dissenyen els
treballs empírics posteriors, sempre tenint en compte la hipòtesi que l'ésser humà té un
comportament social àmpliament influenciat per un context de relacions dintre de petits
grups. Aquest és el context social en que han viscut els humans durant la major part de
la seva història evolutiva.
El marc teòric explica els elements que conformen la confiança, la tipologia i la seva
possible configuració al llarg de la història evolutiva. Constitueix el substrat utilitzat
per dur a terme l’anàlisi de la confiança i del comportament cooperatiu en els següents
treballs empírics. Aquests estudis empírics segueixen un pla basat en un disseny propi,
a partir de la revisió de la literatura (Fey, 1955; Rosenberg, 1957; Wrightsman, 1964,
1974; Rotter, 1967; Survey Research Center, 1969; Christie & Geis, 1970; Johnson-
George & Swap, 1982; Rempel et al., 1985; World Values Survey Association, 2009),
amb qüestionaris per mesurar el nivell de confiança personal i general en un grup.
També s'utilitza un joc experimental –el dilema del presoner amb algunes variacions–
que demostra el comportament cooperatiu efectiu dels individus. El joc es realitza en
condicions de confiança i sense confiança entre els membres d’un mateix grup.
L'estudi pilot inicial es realitza en dos grups diferents. Els resultats ja mostren la
influència de les relacions estretes de confiança personal en la cooperació i l'interès de anàlisi de xarxes de confiança (Radcliffe-Brown, 1940; Barnes, 1954; Milgram, 1967;
Mitchell, 1969; Wasserman & Faust, 1994; Molina, J.L., 2001; White & Harary, 2001;
Newman et al., 2003; Freeman, 2004; Eguíluz et al., 2005; Fowler & Christakis, 2010)
en major profunditat.
Els resultats d'aquest treball es confirmen en un similar estudi posterior amb altres
grups més nombrosos i més comparables entre si. Els nous resultats mostren com la
cooperació s'incrementa en gran mesura si es dóna un compromís afectiu inconscient de
reciprocitat que ve de la confiança personal, com un element adaptatiu cap a una
cooperació més efectiva i recíproca, fins i tot en condicions d'anonimat i malgrat la
possibilitat de causar un prejudici en el curt termini. A més, l'estudi inclou una anàlisi
en profunditat de les xarxes de confiança d’aquests grups per determinar la importància
que poden tenir certes topologies de xarxes de confiança en la cohesió general d'un
grup.
En la darrera part de la tesi, s'utilitza una perspectiva més antropològica amb la
realització de treballs de camp en dues àrees que es caracteritzen per la seva gran
diversitat ètnica: nord de Ghana i Oaxaca, a Mèxic. Aquests llocs permeten estudiar
com interactuen els grups i per què es mantenen les seves identitats ètniques malgrat
una història i un territori en comú. Es pretén examinar també si els mecanismes de la
confiança personal, que funcionen clarament a nivell individual, poden trobar-se també
en grups grans o societats de gran escala. En aquest cas, a més de l'observació directa
dels grups i la inclusió del seu context històric, social, econòmic i polític, s'utilitzen
entrevistes i xarxes personals de cooperació.
En el treball de Ghana (Rattray, 1931, 1932;) Syme, 1932; Tait, 1961; Hilton, 1962;
Hart, 1971; Drucker-Brown, 1975, 1992; Primmirat, 1979; Laari, 1987; Awedoba,
1989, 2001; Wilks, 1989; Assimeng, 1990; Kotey, 1995; Schlottner, 2000; Oppong,
2002; Tonah, 2005), es mostra el context dels grups i s’explica les característiques de
les seves xarxes de confiança i cooperació. En aquest estudi es posa de manifest
l''eficàcia del fenomen de la diversificació ètnic com un mitjà per crear petits grups més
resistents quan s'enfronten amb entorns difícils. També s'analitza l'adopció de formes
culturals que permeten ampliar el mecanisme de la confiança personal a grups més
grans.
En l'últim treball de la tesi es comparen els anteriors resultats de Ghana amb els de
Mèxic (Chance, 1979; Zeithin, 1990; Campbell, 1993; Oseguera, 2004; Reina Aoyama,
2004; Webmoney, 2006, 2008; Trejo Barrientos, 2006; Espores, 2008; Joyce, 2010;
Nahmad Sitton, 2013), en una anàlisi intercultural per identificar possibles elements "universals" a les xarxes de confiança i cooperació i així com les influències culturals
que modulen aquestes predisposicions humanes en cada cas.
Conclusions
Els diversos treballs en conjunt mostren que la confiança és un mecanisme cognitiu i
psicològic ancorat en la història evolutiva humana, que ha jugat un paper important en
l'evolució de la cooperació que caracteritza les societats humanes.
El seu origen evolutiu es desprèn dels resultats d'aquesta tesi: es demostra que la
confiança personal té més influència que la confiança general en la cooperació, que la
confiança necessita relacions properes i, per tant, del petit grup per la seva aparició –
tenint en compte les limitacions cognitives per mantenir aquestes relacions amb un gran
nombre de persones– i la seva estreta connexió amb aspectes emocionals inconscients –
un dels mecanismes més primitiu en humans. De fet, la configuració de les xarxes de
confiança en petits grups apareixen tant als treballs empírics com als treballs de camp,.
La confiança personal també es pot ampliar a col·lectius més grans. Fins i tot a les
societats més desenvolupades les persones continuen creant els grups reduïts en tots els
àmbits de la seva vida. No obstant això, en algunes societats, on hi ha importants
dificultats de supervivència, com les analitzades en aquesta tesi, hi ha certes eines
culturals que serveixen per ampliar la confiança personal a un major nombre de
persones: conceptes com grups ètnics, clans, llinatges, famílies, coincidència,
“comunalidad” i municipi en cas d'Oaxaca, valors interioritzats, etc. són eficaços en
aquest sentit.
Així, la cultura proporciona els mecanismes necessaris per a crear uns vincles forts de
cohesió basats en elements emocionals. Una major cohesió i una actitud més oberta de
confiança derivada de tals eines culturals ajuden a enfrontar-se als ambients més
eficaçment. Així, es podria predir que quan els entorns són més difícils, es mostrarà
una major diversificació dels grups.
Amb la comparació dels resultats de Ghana i Mèxic, s'aprofundeix en major mesura en
els elements comuns en les xarxes de confiança i cooperació –aspectes universals–:
petits grups i diferents nivells d'emocionalitat implícita en els vincles de confiança; i
elements culturals que s'adeqüin al context històric i la situació econòmica dels grups,
per crear una més o menys cohesió dels seus integrants segons les seves necessitats.
Així, a més d'identificar en el camp diferents indicadors i eines per mesurar la confiança, són també identificades certes formes culturals que semblen més eficaces
que altres quan es tracta d'unir els grups, és a dir, els valors i el sentit d'identitat i grup
de pertinença, davant les normes i l'autoritat. / Introduction
Human social life is sustained by cooperation in a different way with respect to other
species. Scientists have investigated human cooperation from different points of view
(Trivers, 1971; Dawkins, 1976; Axelrod y Hamilton, 1981; Axelrod, 1984; Caporael et
al., 1989; Boyd & Richerson, 1990; Wilson & Sober, 1994; Bergstrom, 2002; Boyd et
al., 2003; Gintis et al., 2003; Bowles & Gintis, 2004; Gintis et al., 2008; Boyd et al.,
2010) but many questions about the evolution of cooperation remain open. In this
dissertation the cooperative relationships are analyzed emphasizing its intrinsic link
with trust relationships. Why do we cooperate? What is the influence of trust on
cooperation and which role does human evolutionary history play in this puzzle?
Considering the social forms our ancestors lived by, it is possible to think in certain
cognitive and psychological traits that might have a key importance in order to
understand the relationships of cooperation and, in a wider sense, the social
relationships it made possible. The goal is, in short, framing social relationships in an
evolutionary framework in order to explain the social behaviors of nowadays.
Content of research
This work attempts to answer these questions firstly on the basis of the relation
between the evolution of human sociality and cognition, as a hypothesis to be tested in
the following studies. From this perspective and using a multidisciplinary methodology
including Sociology, Psychology and Anthropology, a research plan was designed in
order to further examine these topics.
This dissertation starts with a critical review of some previous studies that relate the
social behavior in primates to the evolution of the neocortex –Dunbar’s Social Brain
Hypothesis (Dunbar, 1992; Dunbar, 1998; Dunbar & Shultz, 2007; Shultz & Dunbar,
2007; Dunbar, 2010). This review shows the need for a more nuanced approach in
order to explain this dependence because of the enormous complexity of human social
relationships. To achieve this goal, the analysis of the psychological mechanism of trust
offers a huge interest. However, Dunbar’s studies, especially those that relate human social groups to cognitive ability, are continuously in the background throughout all
this work.
Next, a theoretical framework is introduced to characterize trust and the factors that
influence it (Parsons, 1970; Barber, 1983; Good, 1988; Yamagishi, 1998; Glaeser et al.,
2000; Uslaner, 2002; Six, 2005; Bjørnskov, 2006; Hardin, 2006), as well as their
possible configuration in an evolutionary environment. On the basis of this theoretical
framework the subsequent empirical work is designed, always keeping in mind the
assumption that humans have a social behavior widely influenced by a context of
relationships within small groups. They are the social configuration humans lived most
of their evolutionary history.
In the theoretical framework the elements that make up trust, its typology and its
possible configuration in the evolutionary history are explained. This work is the
substrate used to groundthe analysis of trust and cooperative behavior carried out in the
following empirical works. These empirical studies follow an original plan, grounded
in a literature review (Fey, 1955; Rosenberg, 1957; Wrightsman, 1964, 1974; Rotter,
1967; Survey Research Center, 1969; Christie & Geis, 1970; Johnson-George & Swap,
1982; Rempel et al., 1985; World Values Survey Association, 2009), which involves
the development of new questionnaires to measure the level of general and personal
trust in a group. In addition, an experimental game –a prisoner's dilemma with some
variants– is included in order to show the effective cooperative behavior of
participants. The game is played in conditions of trust and non-trust among the
members of the group.
The pilot study is initially conducted in two different groups. The results already show
the influence of close relationships of personal trust in cooperation and the interest of
analyze trust networks (Radcliffe-Brown, 1940; Barnes, 1954; Milgram, 1967;
Mitchell, 1969; Wasserman & Faust, 1994; Molina, J.L., 2001; White & Harary, 2001;
Newman et al., 2003; Freeman, 2004; Eguíluz et al., 2005; Fowler & Christakis, 2010)
more deeply.
The results of this work are confirmed in a subsequent similar study with other more
numerous and more comparable groups. The new results show how cooperation relates
largely to an affective commitment of reciprocity that comes from personal trust, as
adaptive element towards a more successful cooperation, even in conditions of
anonymity, and despite the possibility of causing a cost in individuals in the short term.
In addition, the study includes an analysis in depth of these groups’ trust networks to
analyze the importance that certain topologies of trust networks can have on the general cohesion of a group.
The last part of the dissertation shows a more anthropological perspective with the
completion of fieldwork in two areas characterized by a great ethnic diversity: Northern
Ghana and Oaxaca, in Mexico. These locations allow study how groups interact and
why they keep their ethnic identities despite a history and a territory in common. To
examine whether the personal trust mechanisms present at an individual level can be
also extended to larger groups or societies is aimed. In this case, in addition to the
direct observation of groups and the inclusion of its historical, social, economic and
political context, interviews and personal networks of cooperation are used.
The work of Ghana (Rattray, 1931, 1932) Syme, 1932; Tait, 1961; Hilton, 1962; Hart,
1971; Drucker-Brown, 1975, 1992; Primmirat, 1979; Laari, 1987; Awedoba, 1989,
2001; Wilks, 1989; Assimeng, 1990; Kotey, 1995; Schlottner, 2000; Oppong, 2002;
Tonah, 2005) shows the context of groups and the features of their trust networks of
trust and cooperation are explained . In this work, the effectiveness of ethnic
diversification as a means to create small groups more resilient when face with difficult
environments is shown. The adoption of cultural forms that allow extend personal trust
in larger collectives is also presented.
The last work compares the Ghana results with those of Mexico (Chance, 1979;
Zeithin, 1990; Campbell, 1993; Oseguera, 2004; Queen Aoyama, 2004; Barabas, 2006,
2008; Trejo Barrientos, 2006; Spores, 2008; Joyce, 2010; Nahmad Sitton, 2013), in a
cross-cultural analysis to identify possible "universal" elements in trust and cooperation
networks, and also cultural influences.
Conclusions
The previous works show that trust is a cognitive and psychological mechanism
anchored in human evolutionary history.
Their evolutionary origin is supported by the results of this dissertation: to demonstrate
the higher influence of personal trust than general trust in fostering cooperation. Close
relationships are needed for personal trust and they require small groups for its
emergence –given the cognitive and temporal constraints required in order to keep such
relationships with a larger number of people. Close relationships also involve an
emotional dimension –a most primitive mechanism in humans. In fact, small group
dynamics was found both in experimental games and in fieldwork. Personal trust also plays a role in large scale societies, where individuals continue to
create their small groups in all areas of their life. However, in those societies where
survival is more difficult and resources scarce certain cultural tools (such as values or
norms) appear whose function is to extend personal trust to a greater number of people:
groups such as ethnic groups, clans, lineages, families, commonalities, municipalities
(as in the Oaxaca case).
Thus, culture provides the necessary mechanisms to create strong bonds of cohesion
based on emotional elements beyond the small group. Greater cohesion and a more
open attitude of trust arising from such cultural tools help at time to face environments
more efficiently. Thus, it could be predicted that more difficult environments show a
greater group diversification.
In addition, the comparison of Ghana and Mexico results allows a deeper analysis of
the common elements of trust and cooperation networks -their universal aspects-: small
groups and different levels of emotionality implied in the bonds of trust; and cultural
elements that are suited to the historical context and the economic situation of groups,
to create a more or less cohesion of its members according to their needs. Thus, in
addition to identify in the field several indicators to measure trust, more effective
cultural forms to foster cooperation is also identified: the values and the sense of
identity of group membership, instead of formal regulations and authority.
|
108 |
Ocean velocities as inferred from Argo floats: methodology and applicationsRosell-Fieschi, Miquel 03 July 2014 (has links)
The velocity fields inferred from the trajectories of Argo floats have proven to be a valuable tool for observing the major ocean currents. The velocity fields can be used to examine statistical properties at regional and global scales, and to describe regional and global circulation patterns at temporal scales that range from months to years.
The first application has been the statistical study of ocean velocities, in particular the analysis of the Gaussian character of the velocity PDFs. The Argo-inferred velocities show to be adequate for this analysis as the inferred PDFs are comparable to previous results in the literature. We observe a deviation of the PDFs from Gaussianity, but yet we find no conclusive arguments to state that these PDFs are not Gaussian at a local scale. Our results emphasize the dependence of the resulting PDFs on the selection of both temporal and spatial sampling intervals which likely depend on the regional dynamics. In order to integrate relatively large temporal and spatial regions, a proper local normalization is previously required. This is a delicate process which, if incorrectly done, may lead to residual lateral and temporal inhomogeneities. We end up developing a simple model that shows to be quite useful at reproducing the velocity PDFs.
The second application is an exhaustive study of the circulation of the equatorial Atlantic Ocean at several depths. It shows the great potential of the methodology, both to obtain the annual-mean ocean currents at several depths and to unveil the seasonal variations at the sea surface and 1000 dbar. In particular, we calculate monthly velocity fields which are quite different from the annual averaged fields.
We have examined the intricate coupling of the surface winds and the surface currents. The intensity of the surface easterlies is associated to the annual latitudinal displacement of the ITCZ, in most of the Atlantic taking place between about 2ºN and 10ºN.
A harmonic analysis also helps to understand the seasonal cycles both at surface and depth. The way the NECC grows in intensity across the Atlantic, from east to west, and the novel view of the NBC retroflection as the westernmost path for the recirculating nSEC, are two remarkable outputs.
The five jets that appear in the annual-mean velocity field at 1000 dbar are the result of the composition of three alternating jets that reverse through the year while changing their latitudinal position. Two extra-equatorial jets, the NIEC and the SIEC, develop on both sides and flow opposite to the EIC. We show that some of these inversions are likely the result of westward propagating waves.
The third, and final, application dealt with the surface and intermediate currents around Australia. The velocity data is complemented with the CTD data contained in the profiles and a novel method is developed to estimate the water transport in the intermediate layer. Our results confirm the existence of westward transport south of Tasmania and along the Great Australian Bight, from the Pacific Ocean to the Indian Ocean, through the Tasman Leakage. We obtain the first actual measurements of water transport, in rough agreement with previous model estimates: 3.8 ± 1.3 Sv with 39% contribution through eddy transport. We also show the existence of substantial mesoscale variability. This represents a confirmation of the existence of the Southern Ocean Supergyre, previously suggested by models and hypothesized from oceanographic cruise data.
The dissertation is complemented with several appendices. In appendix A we propose that ocean velocities have a Gaussian distribution, which maximizes entropy. Appendix B presents some thoughts on the scientific method, which arose during the investigation process. Appendix C presents the basics of the harmonic analysis used in chapter 4. Finally, appendix D is found in a complementary CD, which contains a version of the basic scripts used during the research. / Els camps de velocitat inferits a partir de les trajectòries dels derivadors Argo poden ser emprats per examinar les propietats estadístiques a escala regional i global, i per descriure els patrons globals i regionals de circulació oceànica a escales temporals que van dels mesos als anys.
La primera aplicació de les velocitats inferides és l’estudi estadístic de la distribució de les velocitats oceàniques, fent particular atenció al caràcter Gaussià de les Funcions de Densitat de Probabilitat (PDF). Malgrat s’observa una desviació respecte a la Gaussianitat en les PDF generades amb Argo, no trobem arguments conclusius per afirmar que les PDF no son Gaussianes. Els resultats presentats mostren la dependència en l’ajust de les PDF respecte de la integració espacio-temporal de les dades en el procés de normalització. Aquest és un procés delicat, que pot portar a la integració d’inhomogeneïtats temporals o espacials. Per acabar, desenvolupem un model senzill que, partint de la hipòtesi d’una distribució local Gaussiana permet, modificant les distribucions de les mitges i les desviacions estàndards locals, reproduir la PDF empírica obtinguda amb Argo.
La segona aplicació és un estudi exhaustiu de la circulació de l’Oceà Atlàntic equatorial a diferents profunditats. Es mostra en particular la diferència en profunditat entre el que mostren els camps mitjos i el comportament estacional.
Hem abordat l’intricat acoblament entre els vents superficials i les corrents de superfície. La intensitat dels vents de l’est està associada al desplaçament latitudinal de la ITCZ al llarg de l’any, que té lloc aproximadament entre 2ºS i 10ºN. L’anàlisi harmònica ajuda a comprendre el cicle estacional, tant a superfície com a 1000 dbar. També l’estudi del desenvolupament cap a l’oest de la NECC, així com la innovadora perspectiva sobre la NBC com el final de la recirculació de la nSEC són dos resultats remarcables.
Els cinc jets que apareixen en el camp mig anual de velocitat zonal a 1000 dbar són en realitat el resultat de la composició de tres jets que canvien de direcció al llarg de l’any, canviant també lleugerament la seva ubicació latitudinal. Dos jets extra-equatorials, la NIEC i la SIEC, es desenvolupen a ambdós costats i flueixen en direcció oposada a la EIC. També hem mostrat, d’acord amb la literatura, com algunes d’aquestes inversions son probablement provocades per la propagació d’ones planetàries.
La tercera i darrera aplicació versa sobre les velocitats superficials i a 1000 dbar al voltant d’Austràlia. Les dades de velocitat es complementen amb les dades de CTD contingudes als perfils per desenvolupar un mètode d’estimació de transporten les aigües intermèdies.. Els resultats mostren l’existència d’un transport cap a l’oest a 1000 dbar al sud de Tasmània, i a través de la Great Australian Bight, des de l’Oceà Pacífic fins a l’Oceà Índic, a través de l’anomenat Tasman Leakage. Els resultats representen les primeres mesures directes de transport d’aquesta transferència d’aigua, i es mostren d’acord amb les estimacions prèvies obtingudes de models, i suggereixen 3.8 ± 1.3 Sv. Es mostra també l’existència d’una variabilitat estacional considerable. Aquest estudi confirma l’existència del Southern Ocean Supergyre, que havia sigut prèviament hipotetitzat a partir de models i dades hidrogràfiques.’
La dissertació es complementa amb diversos apèndix. A l’apèndix A explorem el vincle entre les distribucions Gaussianes de de les velocitats oceàniques i la variació d’entropia. L’apèndix B presenta algunes reflexions sorgides durant el procés d’investigació, que transcendeixen la recerca i versen sobre la metodologia, intentant comprendre com les grans bases de dades afecten el mètode científic, allunyant-lo del mètode hipotètico-deductiu. L'apèndix C mostra els fonaments de l'anàlisi harmònica aplicada al capítol 4. Finalment, l’apèndix D, en forma de CD, conté una versió dels programes bàsics emprats en aquesta recerca.
|
109 |
Estudio sobre la resiliencia y las competencias digitales de los jóvenes adolescentes en situación de riesgo de exclusión socialVaquero Tió, Eduard 07 June 2013 (has links)
En un moment històric en què les TIC representen els mitjans de la Societat de la Informació cal plantejar-se si la Resiliència (la capacitat de fer front a les adversitats) està relacionada amb la Competència Digital (CD), i si pot ser fomentada a través de mitjans digitals. L'estudi, de caràcter exploratori, analitza quina relació hi ha entre la Resiliència i la CD establint comparacions i correlacions en dos grups d'una mostra de 435 adolescents, un d'ells en situació de risc d'exclusió social. Els resultats assenyalen diferències significatives entre ambdós grups, tant en la Resiliència com en la CD. Els resultats també indiquen que menors puntuacions en la Resiliencia dels adolescents en situació de risc estan relacionades amb menors puntuacions en la CD, especialment en un dels factors de Resiliencia, la Cohesió Familiar. Es constata la influència que tenen les diferents situacions familiars d'ambdós grups en la superació de riscos i adversitats. Es posa de manifest que els adolescents no tenen la mateixa CD donades les diferents característiques i influències socials, familiars i contextuals i, per tant, no utilitzen les TIC de la mateixa manera. Tantmateix, a nivell pràctic, les TIC tenen un alt potencial com a mecanisme d'apoderament de la infància i l'adolescència, que fa necessari el disseny i la implementació d'intervencions socioeducatives que plantegin com millorar la qualitat de vida utilitzant les TIC com a mitjà o estratègia. / En un momento histórico en que las TIC representan los medios de la Sociedad de la Información hay que plantearse si la Resiliencia (la capacidad de hacer frente a las adversidades) está relacionada con la Competencia Digital (CD), y si puede ser fomentada a través de medios digitales. El estudio, de carácter exploratorio, analiza qué relación existe entre la Resiliencia y la CD estableciendo comparaciones y correlaciones en dos grupos de una muestra de 435 adolescentes, uno de ellos en situación de riesgo de exclusión social. Los resultados señalan diferencias significativas entre ambos grupos, tanto en la Resiliencia como en la CD. Los resultados también indican que menores puntuaciones en la Resiliencia de los adolescentes en situación de riesgo están relacionadas con menores puntuaciones en la CD, especialmente en uno de los factores de Resiliencia, la Cohesión Familiar. Se constata la influencia que tienen las diferentes situaciones familiares de ambos grupos en la superación de riesgos y adversidades. Se pone de manifiesto que los adolescentes no tienen la misma CD dadas las diferentes características e influencias sociales, familiares y contextuales y, por tanto, no utilizan las TIC de la misma manera. Sin embargo, a nivel práctico, las TIC tienen un alto potencial como mecanismo de empoderamiento de la infancia y la adolescencia, que hace necesario el diseño y la implementación de intervenciones socioeducativas que planteen cómo mejorar la calidad de vida utilizando las TIC como a medio o estrategia. / In a historical moment which ICTs represents the means and tools of the Information Society should consider whether the resilience (the ability to cope with adversity) is related to Digital Literacy (DL), and if it can be promote through digital environments. This exploratory study analyzes the relationship between resilience and the DL making comparisons and correlations on two groups of a 435 teenager’s sample, one of them at social risk exclusion. The results indicate significant differences between the two groups, in both the resilience and the DL. The results also indicate that lower scores on the resilience of adolescents at social risk are related to lower scores on the DL, especially in one of the factors of resilience, the Family Cohesion. Research notes that influence of different family situations of both groups to overcome risk and adversity. In addition, it shows that teens do not have the same DL given the different characteristics and social influences, family context and, therefore, do not use ICT in the same way. However, in practice, ICT have a high potential as a mechanism to empower children and adolescents, and it is necessary to design and implement social and educational interventions to improve the quality of life using ICT as mechanism or strategy.
|
110 |
Algoritmos de ordenación conscientes de la arquitectura y las características de los datosJiménez González, Daniel 02 July 2004 (has links)
En esta tesis analizamos y presentamos algoritmos de ordenación secuencial y paralelo que explotan la jerarquía de memoria del computador usado y/o reducen la comunicación de los datos. Sin embargo, aunque los objetivos de esta tesis son los mismo que los de otros trabajos, la forma de conseguirlos es diferente.En esta tesis los conseguimos haciendo que los algoritmos de ordenación propuestos sean conscientes de la arquitectura del computador y las características de los datos que queremos ordenar.Los conjuntos de datos que consideramos son conjuntos que caben en memoria principal, pero no en memoria cache.Los algoritmos presentados se adaptan, en tiempo de ejecución, a las características de los datos (duplicados, con sesgo, etc.) para evitar pérdidas de rendimiento dependiendo de estas características. Para ello, estos algoritmos realizan un particionado de los datos, utilizando una técnica que llamamos Mutant Reverse Sorting y que presentamos en esta tesis. Mutant Reverse Sorting se adapta dinámicamente a las características de los datos y del computador. Esta técnica analiza una muestra del conjunto de datos a ordenar para seleccionar la forma más rápida de particionar los datos. Esta técnica elige entre Reverse Sorting y Counting Split en función de la distribución de los datos. Estas técnicas también son propuestas en esta tesis. El análisis de estas técnicas, junto con los algoritmos de ordenación presentados, se realiza en un computador IBM basado en módulos p630 con procesadores Power4 y en un computador SGI O2000 con procesadores R10K. En el análisis realizado para ambos computadores se presentan modelos de comportamiento que se comparan con ejecuciones reales.Con todo ello, conseguimos los algoritmos de ordenación secuencial y paralelo más rápidos para las características de los datos y los computadores utilizados. Esto es gracias a que estos algoritmos se adaptan a los computadores y las características de los datos mejor que el resto de algoritmos analizados.Así, por un lado, el algoritmo secuencial propuesto, SKC-Radix sort, consigue unas mejoras de rendimiento de más de 25% comparado con los mejores algoritmos que encontramos en la literatura. Es más, cuanto mayor es el número de duplicados o el sesgo de los datos, mayor es la mejora alcanzada por el SKC-Radix sort.Por otro lado, el algoritmo paralelo presentado, PSKC-Radix sort, es capaz de ordenar hasta 4 veces más datos que Load Balanced Radix sort en la misma cantidad de tiempo. Load Balanced Radix sort era el algoritmo más rápido de ordenación en memoria y en paralelo para los conjunto de datos que ordenamos hasta la publicación de nuestros trabajos. / In this thesis we analyze and propose parallel and sequential sorting algorithms that exploit the memory hierarchy of the computer used and/or reduce the data communication. So, the objectives of this thesis are not different from the objectives of other works. However, the way to achieve those objectives is different.We achieve those objectives by being conscious of the computer architecture and the data characteristics of the data set we want to sort.We have focused on the data sets that fit in main memory but not in cache.So, the sorting algorithms that we present take into account the data characteristics (duplicates, skewed data, etc.) in order to avoid any lose of performance in execution time depending on those characteristics. That is done by partitioning the data set using Mutant Reverse Sorting, which is a partition technique that we propose in this thesis.Mutant Reverse Sorting dynamically adapts to the data characteristics and the computer architecture. This technique analyzes a set of samples of the data set to choose the best way to partition this data set. This chooses between Reverse Sorting and Counting Split, which are selected depending on the data distribution. Those techniques are also proposed in this thesis.The analysis of the partitioning techniques and the sorting algorithms proposed is done in an IBM computer based on p630 nodes with Power4 processors and in a SGI O2000 with R10K processors. Also, we present models of the behavior of the algorithms for those machines.The sequential and parallel algorithms proposed are the fastest for the computer architectures and data set characteristics tested. That is so because those algorithms adapt to the computer architecture and data characteristics better than others.On one hand, the sequential sorting algorithm presented, SKC-Radix sort, achieves performance improvements of more than 25% compared to other sequential algorithms found in the literature. Indeed, the larger the number of duplicates or data skew, the larger the improvement achieved by SKC-Radix sort. On the other hand, the parallel sorting algorithm proposed, PSKC-Radix sort, sorts 4 times the number of keys that Load Balanced Radix can sort in the same amount of time. Load Balanced Radix sort was the fastest in-memory parallel sorting algorithm for the kind of data set we focus on.
|
Page generated in 0.0756 seconds