Spelling suggestions: "subject:"història dde barcelona"" "subject:"història dde barcelona's""
1 |
Documentos para una imagen literaria de Barcelona. (Década de 1833 a 1843)Romea Castro, Celia 02 December 1991 (has links)
La presente tesis es un estudio metaléptico que tiene por objeto descubrir la imagen literaria de un cronotopo urbano.Los documentos literarios elegidos muestran la ciudad de Barcelona durante los años en los que se llevó a cabo la Revolución burguesa, tal y como fue recogida y plasmada por novelistas, poetas o autores teatrales contemporáneos a los hechos que se relatan.Fueron años en los que se establecieron las bases de lo que después ha sido el mundo moderno desde el punto de vista ideológico, industrial y político, durante los cuales Barcelona fue el motor impulsor de los cambios del país, en diversos ámbitos. Cambios que no eran factibles sin una profunda y constante convulsión que tuvieron a la ciudad en un casi permanente estado revolucionario y con frecuencia de sitio.La literatura posee suficientes imágenes de testigos o actores en las refriegas, tanto de carácter progresista como conservador, que permiten el rastreo por la década sin demasiadas lagunas puesto que dejaron constancia de la mayoría de sucesos relevantes ocurridos en la ciudad.1) Ordenamiento de la investigaciónLa tesis consta de dos tomos. El primero está destinado a presentar les autores y las obras que han sido objeto de estudio. Además de los "Prolegómenos" (Cap. I) en los que se indican los objetivos del trabajo, contiene los capítulos "El Romanticismo en Catalunya y Barcelona" (Cap. II) y "Géneros y autores" (Cap. III). En ellos se señalan aspectos como la situación literaria de Catalunya o los autores y las obras que nos han servido para el propósito inicial. Hemos elegido poesías de Aribau, Cabanellas, Del Castillo, Gironella, Piferrer y Ribot, así como novelas de Mata, Milà de la Roca y Fatxot. También hemos escogido obras teatrales de Renart, Robrenyo y Ribot. Así mismo comentamos y analizamos los poemas anónimos correspondientes a "pliegos de cordel", que recuerdan los hechos más relevantes de esos años, y citamos las memorias escritas por personajes históricos en relación con acontecimientos que protagonizaron o de los que fueron testigos de excepción. Finaliza el Primer Tomo con algunos documentos "Anexos", elegidos de entre todos los utilizados en la obra, por sus dimensiones reducidas y ser los mismos de difícil acceso. Más que pormenorizar ahora cada autor, al final de esta exposición daremos unas conclusiones generales que sirvan para todos.El Segundo Tomo dedica sus capítulos al objetivo fundamental de la investigación: considerar la literatura como motor y espejo de una sociedad en un momento dado. Por lo tanto, en esta parte se aportan los documentos que nos permiten trazar una imagen literaria de Barcelona desde 1833 a 1843 en los aspectos político, social y topográfico, estructurados de la siguiente manera:- "Barcelona, centro político de Catalunya" (Cap. IV) recoge la información literaria relacionada con los hechos históricos de los diez años que estudiamos: La amnistía de María Cristina (1833), el inicio de la guerra carlista (1834), el Estatuto Real y sus consecuencias (1834), Las "Bullangues" (Del 25/7/1835 al 4/5/1837), el periodo del Barón de Meer (De octubre de 1337 a diciembre de1839), la estancia en Barcelona de María Cristina el verano de 1840 (Encuentros con Espartero / Ley de Ayuntamientos), la Revolución de Septiembre de 1841, el intento de demolición de la "Ciutadella" en octubre del mismo año, la crisis de la industria algodonera y textil a causa del final del proteccionismo comercial (1842), el bombardeo de Barcelona por Espartero (3/12/1842), los pronunciamientos del movimiento juntista en pro de la dimisión y expatriación de Espartero (junio -julio 1843), la revuelta de la "Jamància" (otoño 1843) y el bombardeo a la ciudad por el general Prim.El Capítulo V, dedicado a la sociedad, estudia las características de la burguesía y del proletariado del momento a través de los datos aportados por la literatura. Los autores explicitan en sus obras la ideología política que defienden, en función de un complejo entramado de intereses. También recogen aspectos relacionados con la moralidad, costumbres, vivienda, modas y diversiones, todas ellas presentadas por el autor con el objetivo de ensalzar o denunciar al personaje y a la clase social objeto de descripción y a quien representa. En ese sentido, los datos que se aportan en las obras siempre tienen el carácter funcional de educar, desenmascarar o denunciar, de acuerdo con la manera de pensar de cada autor. La Topografía de la ciudad (Cap. VI) representada literariamente es la que corresponde a los escenarios de la convulsión que están viviendo, por lo que las descripciones no son desapasionadas, ni se presentan equilibradamente los diversos espacios urbanos. Su razón de existir está en función de los acontecimientos que en ellos se iban desarrollando. De este modo, los autores señalan las murallas y los fuertes militares, sobre todo los de Drassanes, la Ciutadella y Montjuïc. Por otra parte, los lugares emblemáticos de intramuros son las plazas políticas de Palau y de Sant Jaume y algunos lugares de encuentro ciudadano como la Rambla, las calles Escudellers, Ample, Ferran, la Muralla de Mar y poco más. De extramuros se resalta la Barceloneta, la plaza de toros, el"Cementiri Vell", Nuestra Señora del Coll y Montjuïc. El Epílogo (Cap. VII) proporciona las conclusiones de la investigación. Sigue una Cronología de los autores y de los hechos ocurridos en la ciudad de Barcelona, con el fin de dar una información rápida al lector que lo requiera.2) Descripción del trabajoLas obras presentadas han sido estudiadas en dos sentidos:- Primero, el propiamente literario y lingüístico, interesado por los aspectos formales y significativos de la obra en si misma. Aquí sólo se ha buscado hacer una presentación de los documentos elegidos, sin pretender una mayor exhaustividad. - Segundo, un análisis del contenido de los textos desde el punto de vista pragmático, previo del análisis sociológico del discurso. Aquí se estudia la implicación del autor en su texto, los implícitos y las presuposiciones integradas, los modalizadores utilizados para conseguir los objetivos pretendidos, la ideología que transmite, etc. Para enjuiciar las obras adecuadamente, hemos reunido informaciones diversas, que dan a esta investigación un carácter multidisciplinar:A. El marco cultural y literario en el que, por su adscripción a una determinada generación, se desenvolvieron los autores, lo que permite contextualizar las obras en los márgenes adecuados dentro de la Literatura Comparada. B. Las motivaciones que impulsaron a nuestros autores a escribir las obras seleccionadas y entenderlas mejor, tanto por el contenido como por la forma. C. El contexto político, tanto de España como de Catalunya y Barcelona, en el que se producían las obras. D. La situación económica y social de la población de Barcelona.E. Los datos topográficos de la ciudad. 3) Conclusiones Si bien cada obra es un reflejo particular de cómo su autor entendía e interpretaba el mundo, todos consiguieron, desde un punto de vista funcional, unos objetivos análogos:a) Producir documentos literarios cercanos a la realidad.b) Enmarcarlos de forma explícita en la ciudad de Barcelona.c) Desarrollar el contenido de lo relatado entre los anos 1833 y 1843, aunque ninguna obra abarque toda la década en su conjunto.d) Escribir obras narrativas, independientemente de su pertenencia a un género literario.e) Denunciar aquello que sus respectivos autores consideraban abominable. Consecuentemente con su adscripción ideológica, las filias o las fobias manifestadas varían y aún se contraponen. A pesar de sus diferencias, tanto progresistas como conservadores propugnan un cambio en las estructuras políticas desde el absolutismo del que partían al liberalismo. f) Funcionalizar los espacios elegidos. Con frecuencia se produce una metonimia entre el espacio y la acción de los personajes.g) Reflejar la sociedad, con el objeto en general de mostrar las penurias y miserias (ya fueran físicas o morales) en las que estaban inmersos. Las obras que presentamos fueron concebidas para defender los ideales abanderados por unos y otros. Las de los autores progresistas y radicales resaltan e idealizan los cambios conseguidos, mientras que las que pertenecen a autores conservadores destacan aspectos costumbristas, haciendo una crítica y ridiculizando al progresismo. En conjunto, todas ellas nos proporcionan una imagen polifónica del cronotopo elegido: el de la ciudad de Barcelona entre los años 1833 y 1843. / This is a metaleptic study which aims to discover the literary image of a particular urban chronotope. The literary documents selected give an impression of the city of Barcelona during the years of the bourgeois Revolution and the events of the times as depicted by contemporary novelists, poets and playwrights.The study is divided into two volumes. - The first one starts with the Introduction (Prolegómenos) which outlines the aims of the work; there are then two chapters: Romanticism in Catalonia and Barcelona (El Romanticismo en Catalunya y Barcelona), and Genres and Authors (Géneros y autores). These chapters present an analysis of the literay situation in Catalonia. This volume ends with an annex (Anexos) of documents selected because they are short or hard to find.- The second one is devoted to the basic aim of the study: the consideration of literatura as the motor of a society at a given moment, and also as a mirror of this society. The several chapters presents a wide range of documents which presents a literary image of Barcelona from 1833 to 1843, from the political, social and topographical points of view. This volume is closed with an Epilogue (Epílogo), a Cronology (Cronología) about the authors and events in question, and finally a Bibliography (Bibliografía).
|
2 |
Ciutat i producció d'imatge: Barcelona 1979-1992Benach Rovira, Núria 01 January 1997 (has links)
L'objectiu principal d'aquest treball s'estableix en l'intent de definir, pel cas de Barcelona, el paper que les imatges de la ciutat juguen en relació a les seves transformacions. Aquest objectiu global es desglossa, de fet, en tres subobjectius:a) establir el procés de producció de les imatges: qui produeix què i per a qui, quins mitjans i canals són els utilitzats.b) analitzar el contingut de les imatges en relació als objectius de les polítiquesurbanes, destriant-ne els missatges, explícits o no, i,c) abordar el consum o, en termes de marketing, l' 'efectivitat' de les imatges produides, ja que no existeix una correspondència automàtica entre els missatges tal com son emesos i tal com són debuts. Aquest tercer subobjectiu es deIxat explícitament fora de l'abast d'aquest treballja que no es pretén arribar a una valoració sistemàtica de les imatges produïdes, sinó contribuir a desvetllar els mecamsmes a través dels quals aquestes imatges son concebudes, produïdes i distribuïdes en un context concret de reestructuració de la ciutat.Es tracta, doncs, d'abordar un tema complex com és el de les transformacions urbanes recents des d'un punt de vista parcial, la producció d'imatge, que aqul s'ha situat en el centre del punt de mira de la mateixa manera, es sosté que l'anàlisi de les imatges de la ciutat pren especial rellevància quan es posa al servei de l'estudi dels processos de reestructuració urbana. Establir la relaci entre ambdós enfocs mantenint la doble direcció de l'anàlisi és, potser, el principal repte que afronta aquest treball.RESUMEN:Los procesos de reestructuración urbana de los dos últimos decenios han comportado nuevas maneras de gestionar y de planificar la ciudad hasta el punto que se afirma la existencia de una nueva política urbana, definida por el énfasis en el corto plazo, en su orientación a la demanda más que a la oferta y en la creciente participación privada. En Barcelona, este proceso de adaptación a la nueva situación ha sido liderado en buena medida por el gobierno municipal que ha apoyado su política urbana en una amplia producción de imágenes de la ciudad, que han ido dirigidas tanto a la obtención de un indispensable consenso social en torno de un modelo de ciudad como al reforzamiento de la proyección de una imagen atractiva para los potenciales consumidores.Se han analizado, para el caso de Barcelona, las imágenes de la ciudad producidas fundamentalmente por las instancias públicas -aunque también se ha concedido algún lugar a los agentes privados, especialmente a la prensa diaria- a través de dos grandes temas. En primer lugar, la producción de una imagen de ciudad revitalizada, una condición indispensable para el buen funcionamiento de cualquier otra imagen parcial. En segundo lugar, se ha analizado la producción de imágenes específicas siguiendo las principales líneas de la política urbana contenidas en los planes estratégicos de Barcelona: la internacionalización, las infraestructuras y la calidad de vida, y los "productos" Barcelona.
|
3 |
Aprovisionament de carn a la ciutat de Barcelona (Segles XIV i XV), L'Banegas López, Ramón Agustín 30 November 2007 (has links)
L'objectiu que vol assolir la tesi és el coneixement del funcionament del mercat de la carn que comercialitzaven a Barcelona exclusivament els carnissers, que era únicament la carn fresca provinent de quadrúpedes domèstics; alhora es volen analitzar les relacions de col.laboració i conflicte entre els membres d'aquest ofici i el Consell barceloní durant un període llarg, com són els segles XIV i XV, amb la voluntat de poder treure a la llum els principals trets evolutius d'aquest mercat. Entre l'ampli ventall de fons disponibles per analitzar l'aprovisionament de carn a la ciutat de Barcelona s'han escollit les fonts municipals. L'elecció de les fonts municipals com a base de la nostra recerca es deu a què ens semblaven les més adients per poder veure la relació entre el municipi i els carnissers, relació fonamental per entendre el mercat de la carn en una societat fortament intervencionista com era la baix medieval; a més, aquestes fonts ens proporcionaven el marc normatiu en el qual es mou el mercat de la carn, base imprescindible per a futures recerques dins aquest mateix tema.A l'hora d'analitzar les zones proveïdores de bestiar s'han estudiat de manera independent els diferents tipus d'animals. El bestiar més documentat és l'oví i el cabrum, el qual tenia diferents procedències: una primera zona era el ponent i el centre de Catalunya, la segona zona important d'aprovisionament es trobava al sud de Catalunya, nord del Regne de València i sud de l'Aragó i, finalmente, la tercera zona d'aprovisionament eren les actuals comarques pirinenques de la Cerdanya, el Capcir i el Ripollés. Una vegada comprat el bestiar s'ha de portar fins la ciutat de Barcelona. El trajecte era llarg i dur i, molt sovint, sorgien problemes amb les autoritats de les zones per on passaven els ramats. L'actitud dels consellers, sempre al costat dels carnisser en els conflictes que mantenien amb les autoritats locals de Catalunya o de fora del Principat, canvia amb els conflictes que aquests mateix professionals tenen en el territori de Barcelona. A 'entorn de Barcelona els carnissers havien de pasturar el seu bestiar mentre esperaven el moment per entrar-lo i escorxar-lo a les carnisseries de la ciutat; aquí les pastures que necessitaven els carnissers entraven en conflicte amb els espais conreats i les pastures privades, que pertanyien en bona part a la classe patrícia de Barcelona, els ciutadans honrats, que monopolitzaven el govern de la ciutat, cosa que va generar gran quantitat de conflictes. L'intervencionisme municipal es fa especialmente patent en el procés de reglamentación i control de la venda de carn a la ciutat. El govern municipal, al llarg dels segles XIX i XV, anirà creant un corpus legislatiu per regular cada vegada amb més detall el mercat de la carn, el qual anirà evolucionant al llarg dels dos segles. Des del punt de vista econòmic el mercat de la carn també va estar força intervingut pel municipio, que va intentar mantenir sempre abastada la ciutat de carn a un preu baix, sense renunciar als ingressos de la imposición, instaurada definitivamente a mitjans del segle XIV. Per arribar a aquests objectius, els consellers van recórrer a diferents tècniques com ara la coacció, la signature de contractes, la donación de préstecs sense interès, etc.En definitiva, com s'ha explicat al començament, el mercat de la carn a Barcelona és un mercat força complex on incidiesen gran quantitat de factors, però on hi ha dos clars protagonistas: els carnissers de la ciutat, que dominen el mercat durant els dos segles, i el govern municipal, que amb el seu intervencionisme influirà profundament al desenvolupament del propi mercat. / The thesis aim has been to analyze the whole process of meat trade in a great city of Late Middle Ages like Barcelona. To obtain this aim the whole documentation of the "Arxiu Històric de la Ciutat de Barcelona" (AHCB) has been analyzed in a systematic way. We have chosen the documentation of this archive because the "Consell de Cent" played an important role in the meat market. Along the research we have verified that the meat market was a complex market where there were a lot of agents, but where there were two principal actors: the butchers and the city ministers. The butchers monopolized the whole commercial process of the meat, they bought the animals in the fairs and cattle markets, their shepherds drove their herds to the city and they sold the meat in their stalls. At the other side, the city council, who intervened a lot in all the process of the meat trade. Along all the process there was a lot of conflicts and this two actors had opposite or coincidental interests along the different moments of the mercantile process. So, the butchers and the city council agreed in the defence of the tolls and pasture city privileges against the Catalonia's feudal Lords when the herds come to the city from the cattle markets. But they disagreed absolutely when the animals had problems with the lands owners in the city surrounding pastures, when the city ministers were fixing the meat prices and taxes, or at the moment when the city government was making the hygiene legislation of the meat selling.
|
4 |
Ciudad, instrucciones de uso, La. Esbozos barceloneses.Monnet, Nadja 11 May 2007 (has links)
Alrededor de tres esbozos etnográficos que retoman las conclusiones de tres trabajos de campo, llevados a cabo en Barcelona entre 1996 y 2005 (uno en un antiguo barrio en transformación, otro sobre las porterías de la ciudad y el último sobre Plaça de Catalunya), se reflexiona sobre la manera de realizar un trabajo de campo en contextos urbanos, así como sobre las posibilidades de una etnografía en contextos urbanos. Se subraya la importancia de la observación (en oposición a ciertas tendencias actuales de realizar trabajos, casi exclusivamente sobre la base de entrevistas), lo cual conduce a plantearse preguntas del tipo ¿qué significa mirar? ¿cómo miramos? ¿por qué miramos? Este trabajo intenta también dar algunas pistas de reflexión sobre lo que significa la urbanidad en general, así como la sociedad urbana barcelonesa en concreto, partiendo de un espacio relativamente cerrado y familiar (las porterías) para llegar al posible anonimato de una plaza pública (la plaça de Catalunya), pasando a través del filtro del barrio en donde las redes de conocimiento son más estrechas que en el corazón de la ciudad frecuentado por la muchedumbre. Sin negar las aportaciones de las perspectivas macro y del imaginario, las investigaciones se llevaron desde una perspectiva más bien micro, inclinándose hacia lo que Pierre Sansot llama las formas sensibles de la vida social o lo que François Laplantine considera como una antropología modal. Estos análisis partieron de los espacios para llegar a los usuarios que los atravesaban o los ocupaban. Insistir tanto en la noción de espacio implicaba detenerse un momento en al análisis de nociones tales como espacio(s), lugares y territorios. Se define el espacio como una constante construcción desde las prácticas, los programas de actuación (desde el caminar hasta los proyectos urbanísticos), o los discursos y las representaciones figurativas. Por lo tanto, para entender de manera satisfactoria la dinámica de los espacios construidos, no basta con limitarse a una mera descripción abstracta del entorno y de los recorridos. Hay que tratar de definir el carácter particular de estos elementos y precisar la interacción de las manifestaciones concretas que genera este tipo de organización espacial. Para esto, se propone suplantar las topologías y sustituirlas por coreografías, con lo que hay que estar mucho más atentos/as al movimiento y tratar de pensar el tiempo, para no decir el "tempo". / Three ethnographic outlines are retaken from the conclusions of three fieldworks carried out in Barcelona from 1996 to 2005: the first one is the result of the systematic observation made in an old district in transformation, the second one portrays the porterías of the city and the last one has Plaça de Catalunya as a subject of study. Several reflections on the particular way to do fieldwork in urban contexts are presented, as well as the possibilities of an urban ethnography. The importance of observation as an anthropology research method is emphasized in opposition to other current tendencies that operate almost exclusively on the base of interviews. This leads to consider questions such as what does it mean to look at something or someone?, how do we look at?, why do we look at? This work attempts to give some clues about the meaning of urbanity, in general, as well as about the Barcelonian urban society. The study starts by approaching a relatively closed and familiar space, porterías, to get to the anonymity of an urban public space such as Plaça de Catalunya, passing through the filter of the district, where the knowledge networks are narrower than in the heart of the city frequented by the crowd.Without denying the contributions of the macro perspective and the imaginary approach, this work has been rather developed from a micro perspective considering what Pierre Sansot calls the sensible forms of the social life or what François Laplantine refers as modal anthropology. These analyses were made from the spaces through the users who cross or occupy them. To insist on the notion of space implies to stop in the analysis of concepts such as spaces, places and territories. The space, taken as a constant construction, is then defined from the social practices, the programs of performance (from walking to the city-planning projects), or the speeches and the figurative representations. Therefore, in order to understand the dynamics of the constructed spaces, it is not enough to limit it to a mere abstract description of the surroundings and the routes. On the contrary, it is necessary to define the particular character of these elements as well as the interaction that these concrete manifestations generate on the spatial organization. In this sense, it is convenient to supplant the topologies and to replace them by choreographies, which implies a more attentive work on the movement and to approach the time, or even the "tempo".
|
5 |
Barcelona, destinació turística. Promoció pública, turismes, imatges i ciutat (1888-2010)Palou i Rubio, Saida 04 March 2011 (has links)
El present treball analitza el procés de construcció turística de la destinació Barcelona, assumint una perspectiva històrica, comparativa i compromesa en una anàlisi social i alhora simbòlica del fet turístic a Barcelona.
L’anàlisi se centra en la intervenció efectuada pels agents de promoció municipals succeïts al llarg del temps, destacant quines han estat les figures capdavanteres del procés de construcció de la destinació i els objectius associats al foment turístic de la ciutat de Barcelona.
La tesi proposa una mirada dialèctica entorn els usos i discursos sobre el turisme produïts per les institucions de promoció al llarg de més de deu dècades, destacant en quina mesura, i de quina manera, el turisme ha servit com a instrument polític i artefacte per a la creació de capital cultural i simbòlic de la ciutat, més enllà de ser plantejat com un element inductor de canvis físics i econòmics per a Barcelona. S’assumeix, seguint a autors com Chadefaud, que el foment del turisme projecta (a través dels seus arguments i imatges) una sèrie d’ideals i expectatives que responen a un plantejament genèric i model de societat.
Es destaca, entre d’altres aspectes, com el procés d’institucionalització del turisme ha comportat la construcció d’una categoria hegemònica del fet turístic a Barcelona, al mateix temps que s’analitzen les raons i mecanismes que les institucions han desenvolupat per tal de legitimar socialment l’activitat turística, atorgant-li un valor econòmic i alhora sociocultural.
La relació que els organismes de promoció mantenen amb la ideologia política i les classes econòmiques dominants ha estat una constant al llarg de les dècades; de fet, una mirada estructural a l’activitat turística i a les institucions de promoció constata l’existència d’una sèrie d’hàbits que són comuns al turisme, més enllà de cada marc històric i més enllà, també, dels diversos contextos polítics. Es tracta de patrons que es reprodueixen de forma gairebé invariable, i que en qualsevol cas demostren el caràcter social i polític de l’activitat turística. Per tot això, se sustenta la tesi que l’interès polític a favor del desenvolupament turístic de Barcelona manté, al llarg de les dècades, una constant voluntat d’estructuració de la ciutat, tant en el seu aspecte econòmic com en la seva dimensió social i cultural.
La investigació analitza la vida i obra de les següents institucions: Comisión de Atracción de Forasteros y Turistas (1906-1909); Sociedad de Atracción de Forasteros (1908-1936); Federació de Turisme Catalano-Balear (1932); Oficina de Turisme de Catalunya (1932-1936); Patronat de Turisme de Catalunya (1933-1935); Comissió Municipal de Festes i Turisme (1934-1936); Touring Associació de Catalunya (1935-1936); Junta Provinvial del Turismo (1941-1960); Delegación de Asuntos Generales y Turismo (1951-197?); Centr de Iniciativas y Turismo de Barcelona (1964-?); Patronat Municipal de Turisme (1981-1993); Consorci Turisme de Barcelona (des de 2010). / The present study describes the process of the touristic construction of the destination of Barcelona from a historical and comparative perspective, though also committed to a social and symbolic analysis of the touristic fact in Barcelona.
The analysis focuses on the intervention of the municipal promotion agents through the years, highlighting the pioneering figures in the construction process of the destination and the objectives associated with the promotion of tourism in the city.
The thesis proposes a dialectical view in the frame of the uses and speeches about tourism produced by the institutions of promotion for over ten decades, highlighting to what extent and in what way tourism has served as a political instrument and device for the creation of cultural and symbolic capital of the city, beyond being considered as an instigating element of physical and economic changes for Barcelona. It is assumed, following authors like Chadefaud, that the promotion of tourism projects (through its arguments and images) a set of ideals and expectations that respond to a general approach and a model of society.
It is highlighted, among other things, how the process of institutionalization of tourism has led to the construction of a hegemonic category of the touristic fact in Barcelona, and at the same time the arguments and mechanisms that the institutions have developed to socially legitimize tourist activity are analysed, giving at the same time an economic and cultural value.
The relation between the organizations of promotion and both the political ideology and the dominant economic classes has been a constant throughout the decades; in fact, a structural look at tourism and at the institutions of promotion confirms the existence of some common habits in tourism, some patterns that are reproduced beyond each historical context and beyond the different political contexts as well. Therefore, the thesis defends the argument that over the decades the political interest for the development of tourism in Barcelona has kept a constant desire to structure the city, both in its economic aspect and in its social and cultural dimension.
|
6 |
Cases grans. Interiors nobles a Barcelona 1739-1761Creixell i Cabeza, Rosa Maria 14 December 2005 (has links)
La tesi Cases grans. Interiors nobles a Barcelona 1739-1761 té com eix fonamental estudiar el que podem convenir en denominar "l'art de la casa", durant el període de Ferran VI, a la ciutat de Barcelona. Intenta dibuixar la configuració interna de les arquitectures particulars, percebudes aquestes sempre com espais ocupats en constant evolució, com a reflex de personalitats, gustos i modes d'una època determinada, com escenaris polièdrics d'accions, deures, desitjos i funcions, en definitiva com "obra composada". Per tant, Cases grans. Interiors nobles a Barcelona no ha pretès ser mai un estudi acabat i tancat sinó la confecció d'una sòlida trama on sustentar futures línies de recerca. Metodològicament el corpus teòric es fonamenta amb l'anàlisi d'uns vuitanta, concretament 85 inventaris post-mortem de personatges nobles per tal d'accedir a la descripció dels espais domèstics que havien ocupat. Molta rellevància han tingut en la confecció del discurs i les conclusions les notícies que ofereixen els fons familiars i patrimonials, on cal destacar les despeses domèstiques, o la relectura de documentació sobre afers sanitaris, o gremials, entre altres. Informacions, que en darrera instància van ser posades en relació a un gruix considerable d'assumptes consignats davant notari, on podem destacar la revisió de les voluntats testamentàries, els contractes matrimonials, àpoques o acords comercials La tesi s'estructura en deu capítol amb un seguit d'annexos documentals i gràfics. A banda de l'introducció que correspon al primer capítol, en el segon, s'analitzen i valoren les diferents fons documentals emprades. En el tercer, titulat Barcelona entre dos tractats de pau, hi ha una aproximació als aspectes que defineixen l'elit barcelonina i la pròpia ciutat. Perfilar la configuració dels seus interiors domèstics amb correcció sols era factible construint la imatge de la família en les múltiples vessants que la conformen, - ocupacions, llinatge, patrimoni- perquè no oblidem que la casa i el seu agençament esdevé un univers simbòlic únic i particular del món clos de la família. En el següent, Figurar, construir i habitar, la mirada es centra en dibuixar les possibles imatges de la ciutat. Per una banda, aquella puntual, que s'engalana, es transforma i s'emmascara en aconteixements importants, com pot ser l'estada d'un monarca, i la ciutat real, considerant especialment el paper de l'administració municipal. El cinquè aborda les dues tipologies de casa emprades per la noblesa, la casa gran en la ciutat i, la casa torre en l'heretat així com la seva estructura compositiva i d'organització. En L'evolució de les mentalitats. Imatges d'ornato i atrezzo, que correspon al sisè capítol es marca el panorama general i internacional dels temes vinculats amb la sociabilitat del moment i la seva correspondència en el cas barceloní. Així s'aborden temes com la creació d'una imatge artificiosa a partir de la màscara, la perruca o el maquillatge o, la posta en escena i funcions familiars, és a dir rebre a casa, el tema de l'oci i el menjar, la festa o actes com casar-se o entrar en un convent. Un cop coneguts aquests aspectes el setè capítol estableix com eren decorativament aquests interiors, quins mobles tenien, quines imatges guarnien les parets, la importància dels tèxtils per configurar ambients,etc. Articles sumptuosos: manufactures, demanda i mecanismes de producció, és on s'explica les maneres de produir i adquirir els artefactes i objectes que vestien cossos i estances, intentant establir com era la manufactura del luxe a Barcelona i l'arribada de productes estrangers. Finalment i, abans de les pertinents conclusions, s'aborda alguns casos concrets com les compres del duc de Sessa o els comptes domèstics de la família Aparici, sota el títol de Noblesa obliga. Apunts sobre les despeses de la clientela. / The main purpose of Cases grans. Interiors nobles en Barcelona 1739-1761 is the study of what we can consider "the art of the house" during the period of Fernando VI, in the city of Barcelona. This dissertation tries to draw the internal configuration of the private architectures, always conceived as living areas in constant evolution reflection of the owners, tastes and fashion of a concreted period, as polihedry stages of actions, obligations, desires and function, definitively as a "compound work"Is for this, the house, its location, contents and their arrangements, but also its activities are the theme of the present study, they were discuss from the intersection of different methodological points of view, in order to found a more complex perspective, and with the aim to built a detailed and wide map of the "fact of living" in a limited period defined by the Catalan 1700s. Besides the importance of the noble homes and in their typology of "casa gran" as a model of private architecture belonging the wealthy class, it doesnt' affect, in any rate from seeing the dwellings of the rest of the population.The methodology of the theory corpus is based in 85 inventory post-mortem from aristocratic personalities in order to have a description of the domestic spaces that were inhabited for them, the furniture that they may used, the eating habits, their activities, etc. For the elaboration of this argument and its conclusions were very important the family resources found and equity documents, the domestic expenses or the review of documentation about publish health, or guild related matters among others. Information that lately have been consider in relation to a large amount of notary official documentation, were we can highlight the revision of wills, marriage and commercial agreements.
|
Page generated in 0.1696 seconds