201 |
Moterų, sergančių krūties vėžiu, savo įvertintos sveikatos ir savijautos ypatybės aktyvaus gydymo laikotarpiu / Peculiarities of the self – rated health and general condition during the period of active treatment among women with breast cancerMerkytė, Alina 04 June 2014 (has links)
Tyrimo tikslas – ištirti moterų, sergančių krūties vėžiu, savo įvertintos sveikatos ir savijautos ypatybes aktyvaus gydymo laikotarpiu.
Tyrime dalyvavo 105 krūties vėžiu sergančios moterys, besigydančios Vilniaus universiteto Onkologijos instituto III-iajame onkochirurgijos skyriaus krūties ligų chirurgijos ir onkologijos poskyryje. Tyrimo dalyvės buvo atrenkamos pagal šiuos kriterijus: moteriška lytis, nustatyta I-IV krūties vėžio stadija (karcinoma), laukiama arba jau padaryta krūties vėžio operacija gydantis stacionare, sutikusios dalyvauti tyrime.
Siekiant įvertinti sergančių krūties vėžiu moterų sveikatą, pablogėjusią nuotaiką ir nusiskundimus sveikata buvo naudojamas subjektyviai vertinamos sveikatos klausimynas, pablogėjusios nuotaikos vertinimo metodika ir klinikinis struktūruotas interviu apie nusiskundimus sveikata, savijauta (Goštautas, 1998). Taip pat buvo naudojama Beko depresijos skalė – II. Norint įvertinti dėl krūties vėžio operacijos kylančius sunkumus buvo naudojama įvykio poveikio skalė – revizuota lietuviška versija (Kazlauskas, Gailienė, Domanskaitė-Gota, Trofimova, 2006). Trauminiams įvykiams vertinti Vrana-Lauterbach trauminių įvykių klausimynas civiliams (Vrana, Lauterbach, 1994). Taip pat buvo taikytas pusiau struktūruotas interviu įvertinti dėl krūties vėžio kylančius pokyčius, prašoma užpildyti klinikinius ir sociodemografinius duomenis. Atlikus tyrimą, buvo įvertinamas asmens elgesys naudojant emocinės įtampos skalę.
Tyrimo rezultatai parodė... [toliau žr. visą tekstą] / The aim of the research is to analyze peculiarities of the self – rated health and general condition during the period of active treatment among women with breast cancer.
In this research were participating 105 women with breast cancer, at this time treated in Vilnius University Institute of Oncology of breast disease surgery and oncology section of III-rd oncosurgery department. Participants of the research were selected by these criterions: female, I-IV stage of cancer diagnosed (carcinoma), expected or already done for breast cancer surgery during stationary treatment, agreed to participate in the research.
In order to assess health, mood and health complaints among women with breast cancer were used self – rated health questionnaire, mood assessment methodology and clinical structured interview about complaints of health and general condition (Goštautas, 1998). Also been used Beck Depression Scale - II. To evaluate for breast cancer surgery the difficulties were used the Impact of Event Scale – the revised Lithuanian version (Kazlauskas, Gailienė, Domanskaitė-Gota, Trofimova, 2006). To assess traumatic events were used Vrana-Lauterbach traumatic events questionnaire for civilians (Vrana, Lauterbach, 1994). In addition, the semi-structured interview was used to assess the changes that result from breast cancer, and asked to complete the clinical and socio-demographic data. In order to assess behavior of women immediately after the research was used observational scale of... [to full text]
|
202 |
Darbuotojų saviveiksmingumo, organizacinės socializacijos ir įsipareigojimo organizacijai sąsajos / The relationship between employees' self-efficacy, organizational socialization and organizational commitmentMisevičienė, Agnė 05 June 2014 (has links)
Tyrimo tikslas – nustatyti sąsajas tarp darbuotojų įsipareigojimo organizacijai, saviveiksmingumo ir socializacijos organizacijoje.
Tyrime dalyvavo 355 darbuotojai iš prekybinės organizacijos, iš jų 4 vyrai ir 351 moterys. Iš tolimesnės analizės dėl netolygaus tiriamųjų pasiskirstymo pagal lytį pašalinti vyrai. Vidutinis tiriamųjų amžius 31,65 metai.
Darbuotojų įsipareigojimas organizacijai matuotas naudotant koreguotąją 18 teiginių Organizacinio įsipareigojimo skalę (OCS - Organizational Commitment Scale) (Meyer ir kt., 1993). Kiekvieną subskalę - emocinio, tęstinio ir normatyvinio įsipareigojimo – sudaro 6 teiginiai. Darbuotojų saviveiksmingumui matuoti naudota 6 teiginių Saviveiksmingumo darbe skalė (Occupational Self-efficacy Scale) (Rigotti, T. ir kt, 2008). Darbuotojų organizacinei socializacijai matuoti naudotas 20 teiginių Organizacinės socializacijos inventorius (Organizational Socialization Inventory) (Taormina, 1994).
Tyrimo rezultatai parodė, kad labiau išreikštas darbuotojų saviveiksmingumas ir sėkmingesnė socializacija siejasi su didesniu jų emociniu, tęstiniu ir normatyviniu įsipareigojimu. Nustatyta, kad sėkmingesnę socializaciją turinčios darbuotojos pasižymi labiau išreikštu saviveiksmingumu nei prastesnę socializaciją turinčios darbuotojos. Didesnis darbuotojų saviveiksmingumas ir geresnė socializacija organizacijoje paaiškina apie 27% jų emocinio įsipareigojimo. Taip pat tyrimo rezultatai parodė, kad socializaciją galima laikyti tarpiniu veiksniu ryšyje... [toliau žr. visą tekstą] / The aim of the study was to assess relationship between employees' self-efficacy, organizational socialization and organizational commitment.
The participants were 355 (351 – women, 4 – men) employees from a commercial organization. Men were removed from the further analysis because of the uneven distribution of sujects by gender. The average age of the participants – 31,65 years.
For the assessment of organizational commitment it was used adjusted Organizational Commitment Scale (Meyer et al., 1993) (18 items). Every subscale of organizational commitment – affective, continuance, normative – consisted of 6 statements. For the assessment of self-efficacy it was used Occupational Self-efficacy Scale (Rigotti, T. ir kt, 2008), it consisted of 6 items. For the assessment of organizational socialization it was used Organizational Socialization Inventory (Taormina, 1994) (20 items).
The results of the study showed that increasing employees‘ self-efficacy and better organizational socialization correlates with increasing affective, continuance and normative commitment. Moreover, employees who have better organizational socialization have higher scores of self-efficacy than employees who have worse organizational socialization. Also, increasing employees‘s self-efficacy and better organizational socialization explains about 27% of their affective commitment distribution. Furthermore, study showed that organizational socialization can be considered as mediator in relationship... [to full text]
|
203 |
Reflecting on psychotherapeutic changes: therapeutic factors and the transformation of anger expression / Psichoterapinių pokyčių refleksijos: terapiniai veiksniai ir pykčio raiškos kaitaLozovska, Juliana 12 May 2014 (has links)
Lately scientists highlight the necessity of better understanding the subjective side of psychotherapeutic process. The aim of this research was to reveal subjectively important psychotherapeutic changes, significant therapeutic factors, and the transformation of anger expression in psychotherapy. Seven female clients, who had accomplished their long-term therapy course and finished it in 1 – 3-year period, participated in the study. Data were collected using the method of psychotherapeutic story. Participants were asked to tell their psychotherapy story, mentioning what was most important in the process of their psychotherapy. The processing of data was based on the principles of thematic analysis (Braun, Clarke, 2006). The analysis of psychotherapeutic stories revealed a dynamic and miscellaneous picture of the respondents’ therapeutic change, encompassing their direct therapeutic experience, its prehistory, and after-therapy processes. Emotional experiences, the development of interpersonal relationship, awareness of the motivational sphere of needs are mentioned as subjectively important therapeutic changes. Psychotherapeutic stories revealed the importance of change of anger expression in subjective psychotherapeutic experience. Respondents relate psychotherapeutic changes to their own active involvement, the quality of therapeutic relationship, and the dynamics of inner processes. / Pastaraisiais dešimtmečiais pabrėžiama būtinybė tyrinėti psichoterapijos pokyčius bei veiksnius pasitelkiant kokybinius tyrimo metodus, pažvelgti į psichoterapijos procesą per kliento prizmę. Šiame darbe siekiama atskleisti subjektyviai išgyvenamus psichoterapinius pokyčius, su jais siejamus terapinius veiksnius ir pykčio kaitą psichoterapiniame procese. Tyrime dalyvavo septynios moterys, per pastarųjų 1-3 metų laikotarpį baigusios ilgalaikę psichoterapiją. Tyrime buvo pritaikyta nauja interviu struktūruojanti forma – psichoterapinės istorijos pasakojimas. Tiriamųjų buvo prašoma papasakoti savo psichoterapijos istoriją įvardijant tai, kas joms buvo svarbiausia terapijoje. Tyrimo rezultatai buvo analizuojami remiantis teminės analizės metodu (Braun, Clarke, 2006). Psichoterapinių istorijų analizė atskleidė dinamišką ir daugialypį terapinių pokyčių vaizdą, apimantį tiek tiriamųjų tiesioginę terapinę patirtį, tiek jos priešistorę bei po terapijos vykstančius procesus. Subjektyviai išgyvenami terapiniai pokyčiai apima emocinius išgyvenimus, tarpasmeninių santykių kaitą, motyvacinės poreikių srities įsisąmoninimą. Pykčio raiškos kaita subjektyviai patiriama kaip svarbus terapinis pokytis. Kalbėdamos apie terapinius veiksnius, tiriamosios akcentuoja savo aktyvaus indėlio į terapiją svarbą, kalba apie terapinių santykių kokybę, vidinių procesų dinamiką.
|
204 |
Psichoterapinių pokyčių refleksijos: terapiniai veiksniai ir pykčio raiškos kaita / Reflecting on psychotherapeutic changes: therapeutic factors and the transformation of anger expressionLozovska, Juliana 12 May 2014 (has links)
Pastaraisiais dešimtmečiais pabrėžiama būtinybė tyrinėti psichoterapijos pokyčius bei veiksnius pasitelkiant kokybinius tyrimo metodus, pažvelgti į psichoterapijos procesą per kliento prizmę. Šiame darbe siekiama atskleisti subjektyviai išgyvenamus psichoterapinius pokyčius, su jais siejamus terapinius veiksnius ir pykčio kaitą psichoterapiniame procese. Tyrime dalyvavo septynios moterys, per pastarųjų 1-3 metų laikotarpį baigusios ilgalaikę psichoterapiją. Tyrime buvo pritaikyta nauja interviu struktūruojanti forma – psichoterapinės istorijos pasakojimas. Tiriamųjų buvo prašoma papasakoti savo psichoterapijos istoriją įvardijant tai, kas joms buvo svarbiausia terapijoje. Tyrimo rezultatai buvo analizuojami remiantis teminės analizės metodu (Braun, Clarke, 2006). Psichoterapinių istorijų analizė atskleidė dinamišką ir daugialypį terapinių pokyčių vaizdą, apimantį tiek tiriamųjų tiesioginę terapinę patirtį, tiek jos priešistorę bei po terapijos vykstančius procesus. Subjektyviai išgyvenami terapiniai pokyčiai apima emocinius išgyvenimus, tarpasmeninių santykių kaitą, motyvacinės poreikių srities įsisąmoninimą. Pykčio raiškos kaita subjektyviai patiriama kaip svarbus terapinis pokytis. Kalbėdamos apie terapinius veiksnius, tiriamosios akcentuoja savo aktyvaus indėlio į terapiją svarbą, kalba apie terapinių santykių kokybę, vidinių procesų dinamiką. / Lately scientists highlight the necessity of better understanding the subjective side of psychotherapeutic process. The aim of this research was to reveal subjectively important psychotherapeutic changes, significant therapeutic factors, and the transformation of anger expression in psychotherapy. Seven female clients, who had accomplished their long-term therapy course and finished it in 1 – 3-year period, participated in the study. Data were collected using the method of psychotherapeutic story. Participants were asked to tell their psychotherapy story, mentioning what was most important in the process of their psychotherapy. The processing of data was based on the principles of thematic analysis (Braun, Clarke, 2006). The analysis of psychotherapeutic stories revealed a dynamic and miscellaneous picture of the respondents’ therapeutic change, encompassing their direct therapeutic experience, its prehistory, and after-therapy processes. Emotional experiences, the development of interpersonal relationship, awareness of the motivational sphere of needs are mentioned as subjectively important therapeutic changes. Psychotherapeutic stories revealed the importance of change of anger expression in subjective psychotherapeutic experience. Respondents relate psychotherapeutic changes to their own active involvement, the quality of therapeutic relationship, and the dynamics of inner processes.
|
205 |
Bedarbystės patyrimas ir jo sąsajos su psichologine gerove / The unemployment experience and its relation with psychological well-beingNorvilė, Natalija 12 February 2014 (has links)
Pasitelkiant mišriojo tipo nuosekliąją tiriamąją tyrimo strategiją disertacijoje nagrinėjamas bedarbystės patyrimo fenomenas bei atskleidžiamos bedarbystės patyrimo ir psichologinės gerovės sąsajos. Bedarbystės patyrimui analizuoti naudojamas iki šiol postsovietinėse šalyse empiriškai netikrintas teorinis M. Jahoda (1982) deprivacijos modelis, kurį sudaro šie komponentai (modelyje vadinami netiesioginėmis darbo naudomis): aktyvi veikla, laiko struktūra, socialiniai kontaktai, statusas bei kolektyvinis tikslas. Atlikus reprezentatyvų populiacijos tyrimą, M. Jahoda deprivacijos modelis patvirtintas Lietuvoje. Rasta, kad netiesioginės darbo naudos bei tiesioginė nauda teigiamai prognozuoja bedarbių psichologinę gerovę (optimalų funkcionavimą, subjektyviai suvokiamą gerą psichinę sveikatą bei subjektyviai suvokiamą gerą fizinę sveikatą). Kokybinių tyrimų radinių analizė atskleidė, kad bedarbystės patyrimo fenomenas pasireiškia kaip kokybiniai socialinių santykių, statuso ir identifikacijos, tikslų kūrimo, dienos struktūros, aktyvumo bei psichologinės gerovės pokyčiai. / Using sequential exploratory design of mixed-methods approach the phenomenon of unemployment experience and its relation with psychological well-being is analyzed in dissertation. Theoretical Jahoda’s (1982) deprivation model (composed of so called latent functions of employment – activity, time structure, social contact, status, and collective purpose), which has not been empirically tested in post-Soviet countries so far, is invoked for analysis of unemployment experience. Based on the results of a representative population study, Jahoda’s model was confirmed in Lithuania. Latent employment functions and manifest function positively predict psychological well-being (optimal functioning, subjectively perceived good mental health, and subjectively perceived good physical health) of the unemployed people. Analysis of the results of qualitative studies revealed that the phenomenon of unemployment experience manifests as qualitative changes in social relationships, status and identification, goal setting, daily structure, activity and psychological well-being.
|
206 |
UNICEF e os discursos sobre a infância deficiente: medicalização e inclusão / UNICEF and its discourses about children disability: medicalization and inclusionAquino, Alexandre Ribeiro 29 March 2018 (has links)
Submitted by Luciana Ferreira (lucgeral@gmail.com) on 2018-04-30T13:26:59Z
No. of bitstreams: 2
Dissertação - Alexandre Ribeiro Aquino - 2018.pdf: 1379172 bytes, checksum: 13349b6e3c5b068097f4fbcd77723cc3 (MD5)
license_rdf: 0 bytes, checksum: d41d8cd98f00b204e9800998ecf8427e (MD5) / Approved for entry into archive by Luciana Ferreira (lucgeral@gmail.com) on 2018-04-30T14:06:36Z (GMT) No. of bitstreams: 2
Dissertação - Alexandre Ribeiro Aquino - 2018.pdf: 1379172 bytes, checksum: 13349b6e3c5b068097f4fbcd77723cc3 (MD5)
license_rdf: 0 bytes, checksum: d41d8cd98f00b204e9800998ecf8427e (MD5) / Made available in DSpace on 2018-04-30T14:06:36Z (GMT). No. of bitstreams: 2
Dissertação - Alexandre Ribeiro Aquino - 2018.pdf: 1379172 bytes, checksum: 13349b6e3c5b068097f4fbcd77723cc3 (MD5)
license_rdf: 0 bytes, checksum: d41d8cd98f00b204e9800998ecf8427e (MD5)
Previous issue date: 2018-03-29 / Fundação de Amparo à Pesquisa do Estado de Goiás - FAPEG / This paper presents the cases of children with disabilities based on publications of the United Nations Children's Fund in Brazil from the 1990s to the present day. We analyzed the handicapped child from a bibliographical review comprehending the following historical moments: the 18th, 19th and 20th centuries. Michel Foucault’s historical genealogical perspective served as the reference for the development of this research. Thus, the general objective of this work was to analyze the UNICEF’s discourse, under the UN’s responsibility, especially regarding the justifications for the policies on inclusion of children with disabilities. In this sense, we outlined some axes of analysis as follows: 1) exploring the problematizations regarding the UNICEF; 2) investigating the theories that base their discourses on the disabled children; 3) investigating the recommended practices for the inclusion of children with disabilities in Brazil. In order to do so, we traced some historical moments of Brazil's disabled childhood and its relation to pedagogy, medicine, and psychiatry’s practices and expertise related to children's bodies in the sense of handicapped. As result, we bring up the psy-function which lays in these discourses and it’s a result from the relationship between psychiatry and the family. It’s important to notice that psychiatry works as a disciplinary technique, which aims to correct individuals who escape the established norms. / Este trabalho apresenta como tema de pesquisa a deficiência na infância a partir de das publicações do Fundo das Nações Unidas para a Infância no Brasil, do período que vai dos anos 1990 até a atualidade. Fizemos, portanto, análises sobre a criança deficiente, a partir de uma revisão bibliográfica, com recortes históricos nos séculos XVIII, XIX e XX. Tivemos como referencial para o desenvolvimento dessa pesquisa a perspectiva histórica genealógica de Michel Foucault. Sendo assim, o objetivo geral deste trabalho foi o de realizar uma análise do discurso produzido pelo UNICEF, organismo ligado a Organização das Nações Unidas, principalmente no que se refere às justificativas de práticas de inclusão voltadas para a infância considerada deficiente. Neste sentido, traçamos alguns eixos de análise, entre eles: 1) investigar quais foram as problematizações investigadas a respeito do UNICEF; 2) investigar quais são as teorias científicas que fundamentam os discursos a respeito das crianças com deficiências; 3) investigar as práticas recomendadas para a inclusão das crianças com deficiências no Brasil. Para tanto, realizamos alguns recortes históricos da infância deficiente no Brasil e sua relação com as práticas e saberes da pedagogia, da medicina, da psiquiatria sobre os corpos infantis considerados deficientes. Como resultado, evidenciamos nesses discursos a função-psi, nascida da relação entre a psiquiatria e a família, que se apresenta como uma técnica disciplinar de correção aos indivíduos que fogem as normas instituídas.
|
207 |
Freire e Vigotski: um diálogo entre a pedagogia freireana e a psicologia histórico-cultural. / Freire and Vigotski: a dialogue between freire\'s pedagogy and historical-cultural psychology.Solange Maria Alves Poli 18 February 2008 (has links)
Tecer o encontro, demonstrar as possibilidades efetivas de diálogo entre a pedagogia freireana e a psicologia histórico-cultural. Esse é o objeto central, mobilizador do presente estudo. Oriundo de indagações sobre uma vivência concreta de implementação dos princípios da pedagogia freireana, acabou se constituindo num objeto teórico cuja pesquisa e elaboração fortalecem a tese inicial de que a psicologia histórico-cultural e a pedagógica freireana podem constituir-se mutuamente campos férteis de encontro e diálogo. A tessitura proposta se materializa através da articulação, no âmbito do fundamento teórico, das categorias de trabalho, consciência e linguagem, tal como concebidas pelo materialismo histórico-dialético, compreendido aqui como base comum para o diálogo entre Paulo Freire e Lev Vigotski e, no âmbito interno da teoria psicológica e da pedagogia em questão, as categorias de mediação simbólica, internalização, mediação pedagógica, construção do conhecimento e elaboração conceitual, concebidas como campos teóricos de diálogo desses pensadores. Com base nesse arcabouço teórico, realizo uma reflexão acerca do lugar efetivo do encontro e do diálogo propostos: a escola e a sua organização em torno de processos de construção do conhecimento e desenvolvimento humano. Os resultados alcançados pelo processo de investigação teórica, permitem afirmar, antes e sobretudo, a efetiva possibilidade de diálogo e de encontro entre Paulo Freire e Lev Vigotski e, ainda, acrescentar que, se por um lado a pedagogia freireana pode constituir-se campo fértil de mediação dos pressupostos da psicologia histórico-cultural, por outro, aquela, constitui-se espaço profícuo de pesquisa sobre os processos do desenvolvimento de modos tipicamente humanos de ser e de pensar, como objetos de investigação desta. / To weave the meeting, to demonstrate the effective possibilities of dialogue between Freire\'s pedagogy and historical-cultural psychology, this is the mainly objective of this study. From asks about a concrete living of implementation of principles of Freire\'s pedagogy, it had constituted a theoretical object whose research and elaboration give strength to the initial thesis that historical-cultural psychology and Freire\'s pedagogy may constitute mutually fields of meeting and dialogue. This weaving proposed becomes material through the articulation, in terms of theoretical found of work, consciousness and language categories, as conceited by historical-dialectical materialism, understood here as common basis for the dialogue between Paulo Freire and Lev Vygotsky, and in terms of psychological theory and pedagogy discussed, the categories of symbolic mediation knowledge construction, internalization, pedagogic mediation and conceptual elaboration, concerned as theoretical patterns of dialogue of these authors. Based on this theoretical framework, I develop a reflection on the effective role of the meeting and dialogue proposed: the school and its organization around processes of knowledge construction and human development. The results reached by the process of theoretical investigation allow to affirm, now and moreover, the effective possibility of dialogue and meeting between Paulo Freire and Lev Vygotsky, and also to add that, on one hand Freire\'s pedagogy may constitute fertile field of mediation of historical-cultural psychology patterns, on the other, Freire\'s pedagogy constitutes fruitful space for research about the processes of the development of typically human ways to be and to think, as objects of its investigation.
|
208 |
Pradinių klasių mokinių konstrukcinio intelekto ir mokyklinio nerimastingumo sąsajos / Correlation of structural intelect and school anxiety of primary school pupilsLapašinskaitė, Neringa 18 June 2009 (has links)
Tyrimo tikslas - nustatyti jaunesniojo mokyklinio amžiaus vaikų konstrukcinio intelekto ir mokyklinio nerimastingumo sąsajas. Šiuo darbu siekiama nustatyti, ar berniukai ir mergaitės patiria vienodą nerimo lygį mokykla, ar yra savęs vertinimo skirtumų tarp berniukų ir mergaičių, kaip intelekto koeficientas pasiskirsto tarp berniukų ir mergaičių. Taip pat siekiama išsiaiškinti, ar aukšti intelektiniai gebėjimai įtakoja vaikų mokyklinį nerimastingumą, somatinius nerimastingumo požymius, aukštą / žemą savęs vertinimą. Nerimastingumo sąvoka šiame darbe apima mokyklinį kontekstą.
Tyrimas buvo atliktas, naudojantis J. C. Raveno Spalvotomis progresuojančiomis matricomis – vaikų konstrukciniam intelektui nustatyti, ir S. Saransono sukurta, S. Feldo ir J. Levio modifikuota „Vaikų mokyklinio nerimastingumo skale“ – mokykliniam nerimastingumui nustatyti. Tyrimas atliktas dvejose Kauno miesto mokyklose. Apklausta 150 mokinių. 9 anketas teko anuliuoti, kadangi mokiniai anketas atliko neatidžiai ir žymėjo bet kokius atsakymus, nepriklausomai nuo to, ar jam atsakymas tinka, ar ne. Duomenų analizei buvo panaudoti 141 tiriamojo duomenys. Aukštesnio už vidutinį konstrukcinio intelekto kategorijai priskirti vaikai, kurių IQ lygus ar didesnis už 112.
Tyrimas atskleidė, kad patiriamas nerimas dėl kontrolinių darbų nepriklauso nuo konstrukcinio intelekto lygio, mokinių, kurie patiria rūpestį mokykla, intelektiniai gebėjimai gali būti aukšti, žemi ar vidutiniai. Aukštą ar labai aukštą nerimą dėl... [toliau žr. visą tekstą] / Objective of research is to define the correlation of structural intelect and school anxiety of junior pupils. This work is aimed to define whether boys and girls undercome the equal level of anxiety that is related to school and the presence of differences in self-esteem between boys and girls, as well as the intelligence quotient proportion between boys and girls. It is aimed to clarify whether high intellectual faculties influence shool anxiety of children, the features of systemic worries, high/low self-esteem. In this paper the definition of anxiety covers school context.
The research was made by applying Raven's coloured progressive matrices to define the structural intelect of children and using "School Anxiety Scale for Children" that was developed by Saranson and modified by Feld and Lewis in order to define the school anxiety. The research was performed at two schools of Kaunas. 150 pupils were interrogated. 9 questionnaires had to be cancelled as pupils were not attentive while filling in the questionnaires and marked irrelevant answers, despite the fact of its personal actuality. The data of 141 investigated persons was used for the data analysis. The children that were attributed to the above the average structural intellect category were the ones with IQ equal or over 112.
The study has revealed that anxiety related to tests does not depend on the level of structural intellect of the pupils that experience school related anxiety and their intellectual faculties... [to full text]
|
209 |
Sutrikusio intelekto jaunuolių, išėjusių iš vaikų ir jaunimo globos įstaigos, sunkumų įveikos strategijos / Difficulties coping strategies of young people with dysfunction of intelligence from orphanages and foster homes for childrenLileikienė, Alma 07 September 2010 (has links)
Darbe atlikta teorinė sutrikusio intelekto vaikų ir jaunuolių, gyvenančių globos įstaigoje, psichosocialinės charakteristikos ir salutogenezės, kaip sunkumų įveikos metodologijos, bei vidinės darnos ir jos komponento – sunkumų įveikos strategijų struktūros analizė.
Iškelta hipotezė, kad sunkumų įveikos strategijų pasirinkimas priklauso nuo jaunuolių asmens savybių ir socialinės aplinkos. Neįgalūs jaunuoliai, įveikdami sunkumus, mažiau naudoja adaptacinių gebėjimų reikalaujančias strategijas.
Interviu ir anketinės apklausos metodais buvo atliktas tyrimas, kurio tikslas – ištirti, kaip įveikia sunkumus sutrikusio intelekto jaunuoliai, išėję iš vaikų ir jaunimo pensionato, kokias įveikos strategijas jie naudoja. Atlikta nestandartizuotos medžiagos turinio (duomenys kategorizuoti pagal semantinius ryšius) ir statistinė (aprašomoji vidurkių, standartinių nuokrypių, faktorinė) duomenų analizė.
Tyrime dalyvavo 7 jaunuoliai, turintys intelekto sutrikimą, ir 110 pensionatų darbuotojų, globėjų ir jų šeimų narių (atitinkamai – 99, 8 ir 3 respondentai).
Empirinėje dalyje nagrinėjamos sutrikusio intelekto jaunuolių asmenybės ypatumai (psichologinės ir būdo savybės, gebėjimai, vertybės ir nuostatos), socialiniai resursai (socialinė aplinka), stresinės situacijos ir jos subjektyvaus vertinimo ypatumai, įveikos veiksmai (strategijos), kuriuos individas atlieka, norėdamas prisitaikyti prie esamos situacijos.
Svarbiausios empirinio tyrimo išvados:
1. Sutrikusio intelekto jaunuolių įveikos... [toliau žr. visą tekstą] / Theoretical analysis of structure of psychosocial characteristics and salutogenesis as the methodology of coping with difficulties and the analysis of the inner harmony and its component – difficulties coping strategies of young people with dysfunction of intelligence from orphanages and foster homes for children is presented in this Thesis.
The hypothesis claims that the choice of difficulties coping strategies depends on personal characteristics of young people and the social environment. When coping with difficulties the disabled young people use fewer strategies requiring adaptation abilities.
The research was conducted using the methods of interview and questionnaire. The aim of the research – to study the ways the young people with the dysfunction of intelligence from orphanages and foster homes for children cope with difficulties and the coping strategies they use. The analysis of the content of nonstandard material (the data were categorized according to semantic relations) and statistic data analysis (descriptive analysis of averages, standard deviations, factorial analysis) were done.
7 young people with the dysfunction of intelligence and 110 employees working in the boarding-school, guardians and members of their families (99, 8 and 3 respondents respectively) participated in the research.
Personal peculiarities of young people with the dysfunction of intelligence (psychological and temper peculiarities, abilities, values and attitudes), social resources (social... [to full text]
|
210 |
Temporal features of binocular rivalry and perception of ambiguous figures / Akių konkurencijos ir dviprasmių figūrų suvokimo laikinės savybėsNoreika, Donatas 30 December 2010 (has links)
The dissertation examines the problem of temporally uneven information processing in the nervous system. We chose binocular rivalry and ambiguous figure perception for our research, as these phenomena are pronounced examples of cyclical processes in perception. Binocular rivalry and ambiguous figure perception are cases in perception, when the subjective perception every few seconds vacillates between alternative interpretations, while the physical stimulation remains constant. Our research examines the relationship between these perception alterations and millisecond-order cycles of information processing in the nervous system. We created special equipment to present visual stimuli intermittently (flickering) and examined, whether the flickering rate of the stimuli influences the temporal characteristics (mean dominance duration) of binocular rivalry and ambiguous figure perception. The results confirmed the relationship, but also highlighted the temporal instability of binocular rivalry dominance durations. / Disertacijoje nagrinėjama informacijos apdorojimo procesų nervų sistemoje laikinio netolygumo problema. Tyrimui pasirinkti akių konkurencijos ir dviprasmių figūrų suvokimo reiškiniai, ryškiai atspindintys suvokimo procesų cikliškumą. Akių konkurencija ir dviprasmių figūrų suvokimas yra reiškiniai, kuomet fiziniam stimului nesikeičiant, subjektyvus suvokimas kas kelias sekundes kaitaliojasi tarp alternatyvių interpretacijų. Tyrime nagrinėjamas šių sekundinių suvokimo ciklų ryšys su milisekundžių eilės informacijos apdorojimo ciklais. Sukurta speciali aparatūra, kuria stimulai į akis buvo pateikti mirksintys nustatytu dažniu, ir tikrinta, ar stimulų mirksėjimo dažnis lemia akių konkurencijos ir dviprasmių figūrų suvokimo laikines savybes (vidutinę dominavimo trukmę). Rezultatai patvirtino šį ryšį, tačiau taip pat nustatyta, kad akių konkurencijos vidutinei dominavimo trukmei yra būdingas laikinis nestabilumas – dominavimo trukmė gana didele amplitude kinta kelių minučių, valandos ir kelių parų eigoje.
|
Page generated in 0.0551 seconds